УХВАЛА
02 березня 2026 року
м. Київ
справа № 760/2096/22
провадження № 61-15424св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., 
Фаловської І. М.,
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліщишин Ігор Віталійович, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва 
від 30 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 24 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання дитини та повернення її матері, визначення місця проживання дитини з матір`ю, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Шосткинської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відібрання дитини та повернення її матері, визначення місця проживання дитини з матір`ю та відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визначення постійного місця проживання дитини разом з батьком.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.
Визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 .
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 15 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. 
Відібрано малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
у ОСОБА_1 . Повернуто малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 за адресою реєстрації: 
АДРЕСА_1 .
Визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_2 .
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 - відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 15 січня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2024 року в частині позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання дитини та повернення її матері скасовано та залишено в цій частині в силі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 червня 2024 року.
Постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2024 року в частині позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місяця проживання дитини - скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в частині вирішення позовних вимог про визначення місця проживання дитини задоволено.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір`ю, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до 
ОСОБА_2 про визначення місяця проживання дитини з батьком - скасовано, та ухвалено в частині позовних вимог ОСОБА_2 нове судове рішення про задоволення позову.
Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_2 .
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 - відмовлено.
08 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ліщишин І. В. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року.
У касаційній скарзі представник заявника просить суд касаційної інстанції скасувати постанову апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції в частині позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини змінити та викласти його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Підставою касаційного оскарження судових рішень представник заявника зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суди не врахували правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладені у постановах 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, 
від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18, від 13 березня 2019 року 
у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17, 
від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, 
від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/9, від 23 вересня 2021 року у справі № 223/306/20 ,від 01 березня 2023 року у справі № 643/16285/20, від 28 квітня 2022 року у справі № 359/6726/20, від 28 вересня2022 року у справі 
№ 461/9136/19, від 21 травня 2024 року у справі № 484/1265/23, від 31 січня 2024 року у справі № 449/1019/20, від 22 травня 2024 року у справі 
№ 757/13109/21, від 06 грудня 2023 року у справі № 638/14619/18, 
від 09 квітня2025 року у справі № 643/7307/20. 
Крім цього, представник заявника вказує, що суд апеляційної інстанції встановив обставини справи, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, а саме аудіозаписів розмов, відповіді на відзив 
від 17 квітня 2023 року (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також, представник заявника вказує, що апеляційний суд не виконав вказівки Верховного Суду у цій справі, які викладені у постанові від 15 січня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліщишин Ігор Віталійович, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 24 вересня 2025 року, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції. 
У січні 2026 року справа надійшла до Верховного Суду.
У частині другій статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання 
не проводиться.
Оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не ухвалював рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому 
частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, питання про розгляд справи колегією у складі більше трьох суддів вирішується колегією суддів, визначеною в порядку, встановленому частиною другою статті 33 цього Кодексу, до початку розгляду справи, з урахуванням категорії і складності справи, про що постановляється відповідна ухвала. 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання дитини та повернення її матері, визначення місця проживання дитини з матір`ю, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Шосткинської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини 
з батьком, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська