ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 812/254/18
адміністративне провадження № К/9901/68978/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Бившевої Л.І., Юрченко В.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 (суддя: Шембелян В.С.)
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 (судді: Геращенко І.В., Арабей Т.Г., Міронова Г.М.)
у справі № 812/254/18
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДФС у Луганській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 
В С Т А Н О В И В:
У січні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Луганській області, податковий/контролюючий орган), в якому просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.09.2018 № 0002584001, № 0002594001.
Мотивуючи протиправність спірних рішень, позивач зазначила, що такі рішення прийняті на підставі актів перевірки, які є підробленими, оскільки фактично перевірки не проводились, посадові особи відповідача до перевірок не допускались, а самі акти складені за відсутності відповідних документів та без надання цих документів суб`єкту господарювання або його уповноваженому представнику та за відсутності цих осіб. Позивач також зазначила, що оскаржувані рішення прийняті особою, яка не має повноважень щодо складання податкових повідомлень-рішень, з огляду на те, що за твердженням заявниці, ГУ ДФС у Луганській області не є суб`єктом владних повноважень, утвореним Кабінетом Міністрів України.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 (т. 1 а.с. 203-206), залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 (т. 2 а.с. 27-30), у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції позивач звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою (т. 2 а.с. 37-42), в якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, а справу направити на новий розгляд, у порядку ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України.
В доводах касаційної скарги позивач зазначила, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, а також порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Додає, що матеріали справи не містять жодних доказів, що перевірка відбулась у порядку, встановленому Податковим кодексом України, оскільки для встановлення правомірності чи протиправності проведення спірної перевірки визначальними є обставини щодо пред`явлення направлення або надіслання платнику податків (його посадовим особам) або його уповноваженому представнику, або які проводять розрахункові операції) направлення, копії наказу та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. 
Посилаючись на постанову Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 821/1957/16 позивач зазначила, що в силу п. 2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитись на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.
Однак скаржник акцентувала увагу, що 07.09.2017 та 12.09.2017 ніяких перевірок не проводилось, жодної посадової особи до перевірки не допускалось, жодного документу не приймалось та позивачу не вручалось. В матеріалах справи також відсутні акти про відмову в отриманні копії наказів від 07.09.2017 № 531 та № 532.
Скаржник зазначає, що обставини, передбачені п. 2 ст. 80 Податкового кодексу України щодо вручення наказів від 07.09.2017 № 531 та № 532, судами попередніх інстанцій взагалі не з`ясовувались і не враховувалось під час ухвалення рішень. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі показів свідків, в яких позивач має обґрунтовані сумніви, зважаючи на те, що особа на прізвище ОСОБА_2 , яка зазначається в акті перевірки, як продавець, ніколи не працювала у позивача.
За твердженням позивача, вказані обставини свідчать про те, що ніякої перевірки не проводилось, а документи, так званої перевірки, є підробленими та не є допустимими доказами відповідно до ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, позивач зазначила, що наявні в матеріалах справи копії квитанції від 07.09.2017 та фіскальних чеків від 12.09.2017 про реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів, не є допустимими доказами, які підтверджують факт їх реалізації, оскільки не містять відповідної інформації, яка б свідчила про продаж саме алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Більш того, за твердженням скаржника, оскаржувані рішення прийняті особою, яка не має повноважень щодо складання податкових повідомлень-рішень, оскільки ГУ ДФС у Луганській області не є суб`єктом владних повноважень, утвореним Кабінетом Міністрів України. Додає, що не існує жодного чинного розпорядження або постанови Кабінету Міністрів України, яким уповноважено ГУ ДФС у Луганській області видавати у м. Лисичанську ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.
Відповідач надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому просив таку скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін (т. 2 а.с. 64-66). 
Скаржник надіслав заперечення на відзив відповідача (т. 2 а.с. 70-71), в якому просив касаційну скаргу задовольнити, а справу направити на новий розгляд.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області 02.07.2015 за № 2 381 000 0000 008890. Основним видом діяльності позивача є: код КВЕД 47.11: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 200-202).
ГУ ДФС у Луганській області на підставі наказів від 07.09.2017 № 531, № 532 та направлень №№ 374,375 від 07.09.2017 проведені фактичні перевірки павільйону та кіоску, що належать ФОП ОСОБА_1 , розташованих у АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 43-44, 88-89).
07.09.2017 посадовими особами ГУ ДФС у Луганській області складено акт про відмову від підпису у направленні на перевірку № 252/12-32/40-01/2296411189, згідно якого продавець ОСОБА_3 відмовилася від підпису у направленнях на перевірку № 374, № 375 від 07.09.2017 (т. 1 а.с. 45).
За наслідками перевірки кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , уповноваженими особами відповідача складений акт від 07.09.2017 № 251/12-32/40-01/2296411189), яким встановлено факти реалізації алкогольних напоїв (пляшка пива «Жигулівське» світле, об`єм 0.5 л. міцність 3.7% виробник ТОВ «Лиспи», код виробника ЕДРПОУ 00382987, за ціною 10.00 грн.) та тютюнових виробів (пачка сигарет, виробник ПрАТ «Філіп Моріс України» дата виробництва 17.02.2017, за ціною 22,00 грн.) без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами. Розрахункова операція по продажу товарів проведена платіжною карткою через термінал (квитанція від 07.09.2017) (т.1 а.с. 46-50).
Перевірка проведена у присутності продавця ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка була ознайомлена з актом перевірки, але відмовилась від його підпису та отримання, про що складені відповідні акти (т. 1 а.с. 52-53).
За результатами фактичної перевірки павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , уповноваженими особами відповідача складений акт від 12.09.2017 № 259/12-32/40-01/2296411189, яким встановлено факти реалізації алкогольних напоїв (пляшка горілки «М`якуш» об`єм 0.5 л. міцність 40%, виробник ТОВ НВП «Гетьман» м. Львів, код виробника ЕДРПОУ 31804036 ДСТУ 4256:2004, за ціною 65,00 грн) та тютюнових виробів (пачка сигарет «Rothmans» ДСТУ ГОСТ 3935:2004, виробник «А/Т Тютюнова компанія «ВАТ - «Прилуки», за ціною 24,65 грн) без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі підакцизними товарами та здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за ціною нижчими за встановлені мінімальної роздрібної ціни на такі алкогольні напої. Розрахункова операція по продажу товарів проведена платіжною карткою через термінал (чеки від 12.09.2017 № 0426, № 0427) (т.1 а.с. 64-66).
Перевірка проведена у присутності продавця ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 яка була ознайомлена з актом перевірки, але відмовились від його підпису та отримання, про що складені відповідні акти (т.1 а.с. 68-69).
На момент вчинення правопорушення чинними були вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптових відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», із змінами та доповненнями, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 року № 634 згідно з якою з 10.09.2017 мінімальна роздрібна ціна, зокрема, горілки та лікеро - горілочних виробів становить - 397,76 грн. за 1 літр 100% спирту.
Враховуючи викладене, мінімальна роздрібна ціна горілки об`ємом 0.5 л міцністю 40% становить 79,55 грн.
На підставі висновків акту перевірки № 259 ГУ ДФС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.09.2017 № 0002584001, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовані фінансові санкції на загальну суму 44000 грн., а саме: за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії - 17000 грн.; за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії - 17000 грн.; за роздрібну торгівлю алкогольними виробами за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої - 10000 грн. (т. 1 а.с. 82, 184).
На підставі висновків акту перевірки № 251 ГУ ДФС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.09.2017 № 0002594001, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовані фінансові санкції на загальну суму 34000 грн.: за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії - 17000 грн.; за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії - 17000 грн. (т. 1 а.с. 59).
12.10.2017 позивач подала до ДФС України скаргу на податкові повідомлення-рішення від 27.09.2017 № 0002594001, № 0002584001.
За наслідками розгляду вказаної скарги ДФС України прийнято рішення про відмову у задоволенні скарги, а податкові повідомлення-рішення від 27.09.2017 № 0002594001, № 0002584001 залишено без змін (т.1 а.с. 12-13).
Вважаючи свої права порушеними позивач звернулась до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з мотивами якого погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем порушення, передбаченого ст. 15 Закону №481/95, а саме: здійснення роздрібної торгівлі алкогольних напоїв та тютюнових виробів без спеціальної ліцензії, а фактичні перевірки проведенні відповідачем у порядку, передбаченому податковим законодавством, у присутності представника суб`єкта господарювання - продавця, яка була ознайомлена з актом перевірки, але відмовилась від його підпису та отримання, про що складені відповідні акти.
Щодо доводів позивача про те, що ГУ ДФС у Луганській області не має повноважень з видачі ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами, а відтак не має права здійснювати контроль на території м. Лисичанська за дотриманням вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», то апеляційний суд зазначив, що ГУ ДФС у Луганській області є структурним підрозділом ДФС України, у зв`язку з чим наділений повноваженнями з видачі ліцензій на вид господарської діяльності - виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами.
Апеляційний суд також зазначив, що посилання позивача на не ознайомлення з наказами про проведення фактичної перевірки спростовується актами відповідача про відмову від підпису у направленні на перевірку, а також про отримання копії наказу на перевірку.
Верховний Суд погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України у редакції від 26.07.2017, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п/п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п/п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичних перевірок врегульовано ст. 80 ПК України.
Згідно п. 80.1 вказаної статті фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до п/п. 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;
Згідно з п. 80.5. ст. 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Пунктом 80.7 ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Статтею 81 ПК України передбачено умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок, п. 81.1. якої передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови. (п. 81.2 ст. 81 ПК України).
Отже, якщо платник податків вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, то він має захищати свої права, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.05.2019 у справі № 813/3873/17.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначається Законом України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР в редакції, чинній на момент проведення перевірок - 04.06.2017).
Згідно ч. 14 ст. 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Статтею 16 вказаного Закону встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Згідно ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Частиною 4 статті 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.
За змістом ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень; оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.
Частиною 10 ст. 18 Закону № 481/95-ВР надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», затверджені розміри мінімальних оптово-відпускних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв з розрахунку мінімальної ціни за 1 л. 100% спирту.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, 07.09.2017 (початок перевірки) проведено фактичну перевірку (акт перевірки від 07.09.2017 т. 1 а.с. 46-50) кіоску за адресою АДРЕСА_1 відповідно до наказу № 532 від 07.09.2017 (т. 1 а.с. 88) та направлень на перевірку № №374, 375 від 07.09.2017 (т. 1 а.с. 42-44). Перевірку здійснено в присутності представника суб`єкта господарювання ОСОБА_3 (продавець), дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 .
На час проведення перевірки відсутні ліцензії на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, що визнається сторонами.
Свідоцтво про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 від 02.07.2015 № 23810000000008890.
Перевіркою встановлено факт реалізації без відповідної ліцензії алкогольних напоїв та тютюнових виробів - пляшка пива «Жигулівське» світле, об`єм 0.5 л. міцність 3.7% виробник ТОВ «Лиспи», код виробника ЕДРПОУ 00382987, за ціною 10.00 грн. та пачка сигарет, виробник ПрАТ «Філіп Моріс України» дата виробництва 17.02.2017, за ціною 22,00 грн.
Акт підписано посадовими особами податкового органу, які проводили перевірку. Від підпису продавець суб`єкта господарювання ОСОБА_3 відмовилась 
До акту перевірки додаються пояснення покупця, розрахункові документи (т. 1 а.с. 46-53).
Суди встановили, що як вбачається з письмових пояснень покупця ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 51), він 07.09.2018 в кіоску за адресою АДРЕСА_1 придбав пляшку пива «Жигулівське» світле, об`єм 0.5 л. міцність 3.7% виробник ТОВ «Лиспи», код виробника ЕДРПОУ 00382987, за ціною 10.00 грн. та пачку сигарет, виробник ПрАТ «Філіп Моріс України» дата виробництва 17.02.2017, за ціною 22,00 грн, загальна сума склала 32,00 грн. Придбання здійснювалось через термінал, у зв`язку з чим було видано чек від 07.09.2017. Суди також встановили, що він і раніше купував в цьому кіоскі сигарети та пиво (т. 1 а.с. 51), які підтверджені ОСОБА_4 , як свідком в судовому засіданні в суді першої інстанції.
Крім того, суди встановили, що як зазначено в акті перевірки № 259 від 12.09.2017 (т. 1 а.с. 64-66) проведено перевірку павільйону за адресою АДРЕСА_1 відповідно до наказу № 531 від 07.09.2017 (т. 1 а.с. 89) та направлень на перевірку №№ 371, 370 від 07.09.2017 (т. 1 а.с. 61-62). Перевірку здійснено в присутності представника суб`єкта господарювання ОСОБА_2 (продавець), дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
На час проведення перевірки відсутні ліцензії на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.
Свідоцтво про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 від 02.07.2015 № 23810000000008890.
Перевіркою встановлено факт реалізації без відповідної ліцензії алкогольних напоїв та тютюнових виробів -пляшка горілки «М`якуш» об`єм 0.5 л. міцність 40%, виробник ТОВ НВП «Гетьман» м. Львів, код виробника ЕДРПОУ 31804036 ДСТУ 4256:2004, за ціною 65,00 грн та пачка сигарет «Rothmans» ДСТУ ГОСТ 3935:2004, виробник «А/Т Тютюнова компанія «ВАТ - «Прилуки», за ціною 24,65 грн.
Акт підписано посадовими особами податкового органу, які проводили перевірку. Від підпису суб`єкта господарювання ОСОБА_2 відмовилась.
До акту перевірки додаються пояснення покупця, розрахункова квитанція (т. 1 а.с. 67), з яких вбачається, що ОСОБА_4 12.09.2018 в АДРЕСА_1 в районі центрального ринку у павільйоні будинку 348 придбав пляшку горілки «М`якуш» об`єм 0.5 л. міцність 40%, виробник ТОВ НВП «Гетьман» м. Львів, код виробника ЕДРПОУ 31804036 ДСТУ 4256:2004, за ціною 65,00 грн та пачка сигарет «Rothmans» ДСТУ ГОСТ 3935:2004, виробник «А/Т Тютюнова компанія «ВАТ - «Прилуки», за ціною 24,65 грн. Придбання здійснювалось через термінал, у зв`язку з чим було видано чек від 12.09.2017. Товар знаходився в асортименті на прилавку, які підтверджені ОСОБА_4 , як свідком в судовому засіданні в суді першої інстанції.
Відтак колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій, що наявні в матеріалах справи докази, а саме: акти перевірок, які є носієм доказової бази, письмові пояснення покупця, матеріали фотофіксації (т. 1 а.с. 54-58, а.с 70-81), пояснення позивача щодо свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направлення на проведення перевірок - підтверджують факт проведення перевірки кіоску та павільйону ФОП ОСОБА_1 , в ході яких виявлено факт реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без спеціальної ліцензії.
Щодо доводів позивача у касаційній скарзі, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що фактичні перевірки відбулись у порядку, встановленому Податковим кодексом України, оскільки для встановлення правомірності чи протиправності проведення спірної перевірки визначальними є обставини щодо пред`явлення направлення або надіслання платнику податків (його посадовим особам) або його уповноваженому представнику, або які проводять розрахункові операції) направлення, копії наказу та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, то Суд зазначає, що вказані доводи спростовуються наявними в матеріалах справи актами відмови від підпису у направленні на перевірку від 07.09.2017 (т. 1 а.с. 45) та від 12.09.2017 (т. 1 а.с. 63), що, у відповідності до абз. 8 п. 81.1 ст. 81 ПК України, є підставою для початку проведення такої перевірки. 
Доводи позивача про те, що перевірки фактично не відбулись, а документи є підробленими, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивачем не надано жодних доказів звернення позивача до правоохоронних органів із заявою про порушення кримінального провадження у зв`язку з підробкою відповідачем документів.
Щодо посилання позивача на постанову Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 821/1957/16, в якій зазначено, що в силу п. 2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитись на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, то Суд погоджується з такими висновками Верховного Суду у справі № 821/1957/16, однак такі посилання позивача нівелюються наявними в матеріалах справи актами відмови від підписання у направленнях на перевірку (т. 1 а.с. 45, а.с. 63), які і є підставою для початку проведення фактичної перевірки. При цьому, доказів того, що позивач скористався своїм правом щодо недопуску посадових осіб відповідача до проведення перевірки, у зв`язку з неврученням наказів на перевірку, матеріали справи не містять.
Відносно доводів позивача про те, що обставини, передбачені п. 2 ст. 80 ПК України щодо вручення наказів від 07.09.2017 № 531 та № 532, судами попередніх інстанцій взагалі не з`ясовувались і не враховувалось під час під ухвалення рішень, то Суд вважає вказані доводи необґрунтованими, оскільки такі доводи позивача спростовуються змістом судового рішення суду апеляційної інстанції, в якому зазначено, що посилання позивача на неознайомлення з наказами про проведення фактичної перевірки від 07.09.2017 №№ 531 532, спростовується оглянутими в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції оригіналами направлень на проведення перевірки від 07.09.2017 № 374, 375 (т. 2 а.с. 20-23), копії яких долучені до матеріалів справи, оскільки зворотні сторінки цих направлень передбачають інформацію щодо ознайомлення з направленнями на перевірку та отримання копій наказів. 
Щодо посилань позивача на те, що особа на прізвище ОСОБА_2 , яка зазначається в акті перевірки, як продавець, ніколи не працювала у позивача, то колегія суддів зазначає, що у судовому засіданні в суді першої інстанції встановлено, що на момент перевірки саме ОСОБА_2 була продавцем ФОП ОСОБА_1 за адресою: в павільйоні в АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, при складанні актів допущено технічну помилку у написанні прізвища продавця.
Відносно доводів позивача про те, що ГУ ДФС у Луганській області не має повноважень з видачі ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами, у зв`язку з чим не має права здійснювати контроль на території м. Лисичанська за дотриманням вимог Закону № 481/95-ВР, то Суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 05.08.2015 № 609 затверджено перелік органів ліцензування (далі - Перелік № 609), відповідно до п. 6 якого орган ліцензування - ДФС, вид господарської діяльності - виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами. ГУ ДФС у Луганській області є структурним підрозділом ДФС України, у зв`язку з чим наділений повноваженнями з видачи ліцензій на вид господарської діяльності - виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем порушення, передбаченого ст. 15 Закону № 481/95, а саме: здійснення роздрібної торгівлі алкогольних напоїв та тютюнових виробів без спеціальної ліцензії, а відтак суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень.
Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень суди попередніх інстанції допустили неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Касаційний перегляд справи здійснено в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-ІХ (відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Закону), та в межах доводів та вимог касаційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 у справі № 812/254/18, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І.А. Васильєва
Cудді Л.І. Бившева
В.П. Юрченко