УХВАЛА

12 лютого 2026 року
м. Київ

справа № 757/48593/23-ц
провадження № 61-1529ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
04 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що в зв`язку з перебуванням за кордоном вона не мала можливості своєчасно подати касаційну скаргу через об`єктивні умови перебування за кордоном у статусі «під тимчасовим захистом» та через технічні труднощі із доступом до підсистеми «Електронний суд». Зазначені обставини вважає поважними причинами пропуску строку касаційного оскарження, на підтвердження чого додає копію картки тимчасового захисту. 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Повний текст постанови Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року складений 29 вересня 2025 року, надіслано судом до Реєстру - 29 вересня 2025 року, забезпечено надання загального доступу - 01 жовтня 2025 року.
Таким чином, останній день подання касаційної скарги на оскаржене судове рішення (дата складання повного тексту постанови апеляційного суду 29 вересня 2025 року) є 29 жовтня 2025 року. 
До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
Подана 04 лютого 2026 року касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження), оскільки заявником не надано достатніх доказів на підтвердження поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, зокрема неотримання оскарженої постанови у порядку, встановленому у статті 272 ЦПК України. 
При цьому ОСОБА_1 має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд з 24 вересня 2023 року. 
Враховуючи наведене,  ОСОБА_1 необхідно надати суду заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, у якій зазначити інші поважні причини, що перешкоджали подати касаційну скаргу протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту оскарженого судового рішення, та надати належним чином засвідчені докази на підтвердження цих обставин, зокрема щодо дати отримання чи не отримання  ОСОБА_1 копії повного тексту оскарженої постанови.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Тлумачення вказаних норм ЦПК України свідчить, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Разом з тим, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, однак не викладає виключні підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження. 
Особі, яка подала касаційну скаргу, слід звернути увагу, що у разі посилання у касаційній скарзі як на підставу, на якій подається касаційна скарга, на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду) у касаційній скарзі слід зазначити, яку саме норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в указаних у касаційній скарзі постановах Верховного Суду, застосував суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, які саме висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (та якої саме) у них викладено та які не застосував суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1  необхідно подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, додати до неї копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 390, 393 ЦПК України 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені статтями 393, 394 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков