УХВАЛА

25 лютого 2026 року 
м. Київ

справа №640/23041/19
адміністративне провадження №К/990/1296/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Білак М.В.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Бутенко Інною Олександрівною на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, в якому просив:
-скасувати наказ Генерального прокурора від 22 жовтня 2019 року № 445к про звільнення позивача з посади заступника прокурора Дніпропетровської області - начальника слідчого управління та органів прокуратури, на підставі статті 51 частини першої пункту 9 Закону України Про прокуратуру з 22 жовтня 2019 року;
- поновити позивача в межах територіальної юрисдикції Дніпропетровської обласної прокуратури в органах прокуратури та на адміністративній посаді рівнозначній тій, з якої його було звільнено наказом від 22 жовтня 2019 року № 445к;
-стягнути з прокуратури Дніпропетровської області на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 22 жовтня 2019 року по дату фактичного поновлення на публічній службі.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду міста Києва від 11 липня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. 
Суд першої інстанції розглянув справу за правилами загального позовного провадження.
08 січня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без руху. Установлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави оскарження судового рішення в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 та пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України).
04 лютого 2026 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали від 26 січня 2026 року адвокатом Бутенко Інною Олександрівною, яка діє в інтересах ОСОБА_1 надано уточнену касаційну скаргу. 
Частиною першою статті 334 КАС України передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
В уточненій касаційній скарзі, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України касант зазначає, що судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосовано підпункт 1 пункту 19 розділу ІІ Закону України № 113-ІХ, пункт 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» без урахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі №200/13482/19-а, постанові Верховного Суду від 12 липня 2022 року у справі №640/23035/19, проте, суд відхиляє дане посилання, оскільки висновки щодо неподібності, через різний зміст заяв в указаних справах, Судом було сформовано в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху від 26 січня 2026 року.
Поряд з цим, як підставу касаційного оскарження касант покликається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України указуючи на відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування положень підпункту 1 пункту 19 розділу ІІ Закону України № 113-ІХ, пункту 3 частини першої статті 11, пункту 2 частини другої статті 51 Закону України № 1697-VII, внаслідок чого суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що Генеральний прокурор наділений повноваженнями щодо звільнення прокурора з посади заступника прокурора Дніпропетровської області - начальника слідчого управління та органів прокуратури у зв`язку із надходженням від позивача заяви невстановленої форми, указане твердження є мотивованим та потребує перевірки у межах таких доводів.
Отже, проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328-330, 334, 335, 338 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Бутенко Інною Олександрівною на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Витребувати з Миколаївського окружного адміністративного суду справу № 640/23041/19.
Встановити десятиденний строк для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк
М.В. Білак 
В.М. Соколов
Судді Верховного Суду