УХВАЛА

27 лютого 2026 року 
м. Київ
справа №420/1059/20
адміністративне провадження №Зі/990/36/26

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Смоковича М. І. розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 відвід суддів Єресько Л. О., Соколова В. М., Загороднюка А. Г. від розгляду справи № 420/1059/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про зобов`язання вчинити дії та 
УСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (далі - ТУ ДСА України в Одеській області), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповернення боргу несплаченого заробітку/винагороди присяжного засідателя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за період з вересня 2017 року по 01.01.2020; 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неподання звітів до фіскальних органів про суми нарахованого заробітку/винагороди і єдиного соціального внеску на застраховану особу присяжного засідателя Суворовського суду м. Одеси ОСОБА_1 за період з вересня 2017 року по 01.01.2020;
- зобов`язати ТУ ДСА України в Одеській області повернути борг несплаченого заробітку/винагороди та надати звіти до фіскальних органів про суми нарахованого заробітку/винагороди і єдиного соціального внеску на застраховану особу присяжного засідателя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за період з вересня 2017 року по 01.01.2020.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 18.03.2021, що його залишив без змін П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 15.09.2021, а згодом і Верховний Суд постановою від 22.12.2022, у задоволені адміністративного позову відмовив. 
18.11.2024 ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення [від 18.03.2021] за нововиявленими обставинами. Ухвалою від 22.11.2024 цей суд відмовив у відкритті провадження за згаданою заявою, позаяк на день її подання минув трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили, який не може бути поновлений (частини друга, третя статті 363 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2024 ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку. П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12.12.2024 залишив без руху цю апеляційну скаргу, відтак ухвалою від 22.01.2025 - повернув апелянту.
За наслідками касаційного розгляду Верховний Суд (у складі колегії: Єресько Л. О. (суддя-доповідач), Загороднюк А. Г., Соколов В. М.) постановою від 26.09.2025 скасував ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2025 у справі № 420/1059/20, а справу направив для продовження розгляду до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою від 24.10.2025 П`ятий апеляційний адміністративний суд визнав необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Кравченка К.В, Вербицької Н.В., Джабурії О. В. у справі № 420/1059/20, а згодом ухвалою від 28.10.2025 - відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід зазначеним суддям.
Відтак П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30.10.2025 залишив без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024; ухвалою від 19.11.2025 цей суд повторно залишив скаргу без руху.
04.11.2025 П`ятий апеляційний адміністративний суд знову постановив ухвалу, якою визнав необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Кравченка К.В, Вербицької Н.В., Джабурії О.В. у справі № 420/1059/20, після чого постановив ухвалу від 07.11.2025, якою залишив без задоволення заяву ОСОБА_1 про відвід цих суддів. 
Ухвалою від 11.11.2025 П`ятий апеляційний адміністративний суд залишив без розгляду заяву ОСОБА_1 від 10.11.2025 про відвід суддів, позаяк цю заяву її автор мотивувала незгодою із ухваленими судовими рішеннями і, до того ж, заявлені підстави вже були предметом розгляду. 
18.11.2025 ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2025, 28.10.2025, 04.11.2025, 07.11.2025 та 11.11.2025 у справі № 420/1059/20. 
Верховний Суд (у складі колегії: Єресько Л. О. (суддя-доповідач), Загороднюк А. Г., Соколов В. М.) ухвалою від 04.12.2025 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2025, 28.10.2025, 04.11.2025, 07.11.2025, 11.11.2025 у справі № 420/1059/20, позаяк ці ухвали, згідно із частиною третьою статті 328 КАС України, касаційному оскарженню не підлягають. 
Тим часом П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03.12.2025 залишив без розгляду клопотання ОСОБА_1 від 27.11.2025 про відвід суддів апеляційного суду Кравченка К. В, Вербицької Н. В., Джабурії О. В. у справі № 420/1059/20. 
Крім цього, ухвалою від 10.12.2025 П`ятий апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 27.11.2025 про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги; апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 - повернув апелянту.
02.01.2026 ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2025, 28.10.2025, 04.11.2025, 07.11.2025, 11.11.2025, 03.12.2025 та від 10.12.2025 у справі № 420/1059/20. Верховний Суд (у складі колегії: Єресько Л. О. (суддя-доповідач), Загороднюк А. Г., Соколов В. М.) ухвалою від 22.01.2026 відмовив у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою. 
18.02.2026 ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2025 та ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.01.2026 у справі № 420/1059/20. 
20.02.2026 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Єресько Л. О., суддів Соколова В. М., Загороднюка А. Г. від розгляду справи № 420/1059/20.
У наслідку розгляду цієї заяви колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді, що їй заявлено відвід, постановила ухвалу від 23.02.2026, якою згадану заяву ОСОБА_1 визнала необґрунтованою.
Відтак Верховний Суд (у складі судді Мацедонської В. Е.) ухвалою від 24.02.2026 відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Єресько Л. О., суддів: Соколова В. М., Загороднюка А. Г. від розгляду справи № 420/1059/20. 
25.02.2026 до Верховного Суду знову надійшла заява Ярошик В.В. про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Єресько Л. О., суддів: Соколова В. М., Загороднюка А. Г. від розгляду справи № 420/1059/20.
Цю заяву її автор обґрунтувала тим, що не має довіри до колегії суддів (Єресько О. Л., Загороднюк А. Г., Соколов В. М.) та судді Мацедонської В. Е. з уваги на результат розгляду її заяви про відвід. 
Зокрема, автор заяви вважає, що зазначені судді безпідставно покликаються на рішення зборів суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.07.2024 № 9, яке, з зауважує заявниця, не є законом у розумінні статті 92 Конституції України, але слугує способом уникнути визначеного законом автоматизованого розподілу справи для забезпечення незалежності та неупередженості суддів. 
На думку заявниці, судді Єресько О. Л., Загороднюк А. Г., Соколов В. М. зацікавлені в результаті розгляду справи, тому що перебувають в адміністративній та матеріальній залежності від Державної судової адміністрації України й тому вкотре «привласнили» цю справу. 
З погляду ОСОБА_1 , такі дії / судові рішення суддів - у питанні визначення складу суду - мають ознаки порушення Присяги судді та не узгоджуються із Бангалорськими принципами. 
25.02.2026 Верховний Суд (у складі суддів: Єресько Л. О. (суддя-доповідач), Загороднюк А. Г., Соколов В. М.) постановив ухвалу від, якою: (1) заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мацедонської В. Е. від участі у розгляді касаційної скарги у справі № 420/1059/20 повернув скаржниці без розгляду; (2) заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Єресько Л. О., Соколова В. М. та Загороднюка А. Г. визнав необґрунтованою; (3) передав заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Єресько Л. О., Соколова В. М. та Загороднюка А. Г. від участі у розгляді касаційної скарги на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2025 та ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.01.2026 у справі № 420/1059/20 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає указану справу, у порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.06.2026 заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Єресько Л. О. (суддя-доповідач), Загороднюк А. Г., Соколов В. М. передано на розгляд судді Смоковичу М. І. 
Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. 
За текстом частин одинадцятої, дванадцятої статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Відповідно до частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 КАС України). 
Відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. 
В обсязі мотивів, що їх висловила ОСОБА_1 у заяві від 25.02.2026 про відвід колегії суддів, визначеної для розгляду касаційної скарги на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2025 та ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.01.2026 у справі № 420/1059/20 (провадження № К/990/7303/26), Суд з`ясував, що цей відвід ґрунтовано незгодою з результатами, а головно - з мотивами розгляду попередньої заяви про відвід, який Ярошик В. В. заявила тій самій колегії суддів. 
Зокрема, за наслідками розгляду заяви Ярошик В. В. від 20.02.2026 про відвід колегії суддів (в рамках провадження № К/990/7303/26) Верховний Суд (у складі судді Мацедонської В. Е.), у підсумку, ухвалою від 24.02.2026 відмовив у задоволенні цього відводу. 
Заявниця, після того як отримала ухвалу Верховного Суду від 24.02.2026, висловила думку про те, що рішення Зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді «Про окремі питання передачі судових справ у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду раніше визначеному складу суду (судді-доповідачу, колегії суддів)» від 22.07.2024 № 9, на якому ґрунтовано ухвали Верховного Суду за наслідками розгляду заяви від 20.02.2026 про відвід суддів [в аспекті визначення складу суду], не може слугувати законною підставою для уникнення автоматизованого розподілу й передання справи раніше визначеному складу суду. 
З цих міркувань заявниця вважає, що колегія у складі суддів Єресько Л. О., Загроднюка А. Г., Соколова В. М. визначена - для розгляду касаційної скарги на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2025 та ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.01.2026 у справі № 420/1059/20 - у невстановлений законом спосіб, а згадані судові рішення (що їх постановили судді щодо заяви про відвід від 20.02.2026) не узгоджуються із засадами незалежності суду. 
Зважаючи на доводи заяви ОСОБА_1 від 25.02.2026 про відвід колегії суддів у справі № 420/1059/20 (провадження № К/990/7303/26) Суд зазначає таке. 
Порядок визначення складу суду регламентується статтею 31 КАС України.
Відповідно до частини першої указаної статті визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.
Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою суддя-доповідач (частина друга статті 31 КАС України).
Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду (частина третя статті 31 КАС України).
Справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, визначених цим Кодексом (частина тринадцята статті 31 КАС України).
Результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом (частина шістнадцята статті 31 КАС України).
Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи затверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення). 
Пунктом 130 Положення визначено, що до початку функціонування підсистеми автоматизованого розподілу справ у складі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) визначення судді, судді-доповідача та присяжних для розгляду справи здійснюється відповідно до вимог розділу IV цього Положення засобами автоматизованої системи документообігу суду.
Відповідно до пункту 59 розділу IV Положення збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу (перерозподілу) судових справ у випадках, передбачених цим Положенням.
На цій підставі Збори суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді ухвалили рішення «Про окремі питання передачі судових справ у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду раніше визначеному складу суду (судді-доповідачу, колегії суддів)» від 22.07.2022 № 9, яким установили, що передача судової справи раніше визначеному судді-доповідачу здійснюється щодо апеляційних і касаційних скарг (зокрема тих, які подані в межах однієї справи, але на різні судові рішення), що надійшли до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Це рішення Зборів суддів застосовується з 23.07.2024. 
Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення у справі № 420/1059/20, яка надійшла до Верховного Суду 18.02.2026, на підставі рішення Зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 22.07.2024 № 9, було передано - згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.02.2026 - раніше визначеному [у цій справі] судді-доповідачу (складу суду), а саме: Єресько Л. О. (суддя-доповідач), Загороднюку А. Г., Соколову В. М.
За описаної ситуації, зокрема в контексті хронології оскарження судових рішень у справі № 420/1059/20, передання справи раніше визначеному складу суду має легітимні підстави і не може свідчити про наявність у колегії суддів, яким передано згадувану справу, приватного інтересу у її розгляді, надто з мотивів, про які мовить заявниця. 
Суд зауважує, що позиція Верховного Суду щодо доводів ОСОБА_1 про порушення правил визначення складу суду, що ними вона спершу обґрунтувала заяву про відвід суддів від 20.02.2026 (у справі № 420/1059/20, провадження № К/990/7303/26), висловлена в ухвалі Верховного Суду від 24.02.2026, ревізувати яку (вдаючись до аналізу застосування закону) шляхом подання іншої заяви про відвід суддів (від 25.02.2026) не можна. 
У цьому зв`язку Суд нагадує, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 КАС України).
З уваги на покликання позивачки у заяві від 25.02.2026 про відвід колегії суддів Єресько Л. О., Загороднюк А. Г., Соколов В. М. на ухвалу Верховного Суду від 24.02.2026 у зіставленні з її трактуванням підходу / аргументів Верховного Суду за наслідками розгляду попередньої її заяви про відвід (від 20.02.2026), нову/повторну заяву ОСОБА_1 від 25.02.2026 про відвід тієї самої колегії суддів Суд розглядає як висловлення незгоди з процесуальним рішенням, що, в розумінні приписів частини четвертої статті 36 КАС України, не є підставою для відводу.
Водночас саме в контексті цієї незгоди із судовими рішеннями позивачка, по суті, й висловилася про [саме] свої сумніви в об`єктивності та неупередженості згадуваного складу суду, в основі яких [сумнівів], властиво, закладено суб`єктивне бачення [заявника як сторони спору] результату вирішення справи у вимірі особистих поглядів і досвіду позивачки на те, як здійснюватиметься правосуддя.
У цьому зв`язку варто додати, що суб`єктивний критерій для відводу судді не може ґрунтуватися суто на уявленнях (поглядах) сторони справи (заявника відводу) щодо особи судді чи здогадках (припущеннях) про можливі «впливи» чи зацікавленість судді у результаті розгляду справи, зумовлених, по суті, незгодою [заявника] з мотивами судових рішень (ухвалених за участі судді/суддів ), зокрема з процесуальних питань.
Правозастосовна практика Європейського суду з прав людини (приміром, справа «Білуха проти України»; заява № 33949/02) орієнтує на те, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного; сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими». 
Отож заява, яка містить припущення про існування особистої упередженості судді/суддів, але без доказового підтвердження, не може бути підставою для відводу.
Втім, твердження позивачки про зацікавленість суддів та/або про їхню «залежність» від волі відповідача у справі № 420/1059/20 ґрунтовано головно на домислах, що не мають доказового підтвердження чи бодай об`єктивного пояснення. 
Отже, в обсязі доводів, що їх навела ОСОБА_1 у заяві від 25.02.2026, Суд, з уваги на висловлені вище мотиви, не має підстав для задоволення заяви про відвід суддів Єресько Л. О., Загороднюка А. Г., Соколова В. М. від розгляду касаційної скарги позивачки на судові рішення у справі № 420/1059/20.
Керуючись статтями 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Єресько Л. О., Соколова В. М., Загороднюка А. Г. від розгляду справи № 420/1059/20. 
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і не оскаржується.

Суддя  М. І. Смокович