УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

31 березня 2026 року 

м. Київ

справа №520/31719/24

адміністративне провадження №К/990/7981/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 у справі № 520/31719/24 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі - відповідач), в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача, які полягають у перерахунку позивачу грошового забезпечення для обчислення пенсії з 01.01.2023, з визначенням тарифним розрядом 33 та тарифним коефіцієнтом 3,60 для проведення перерахунку основного розміру пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області);

зобов`язати відповідача виготовити та направити до ГУ ПФУ в Харківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 01.01.2023, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262- ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262- ХІІ), з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), розрахованого за аналогічною посадою в регіональному управлінні Державної прикордонної служби України з тарифним розрядом 41 за тарифним коефіцієнтом 4,24 для проведення перерахунку основного розміру пенсії.

Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 29.05.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026, позов залишив без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив їх у касаційному порядку, просив скасувати та ухвалити рішення, яким позов задовольнити.

Одночасно, скаржник у касаційній скарзі просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження. 

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 складено та підписано 21.01.2026, з касаційною скаргою до Верховного Суду скаржник звернувся 22.02.2026, справу розглянуто судом апеляційної інстанції в письмовому провадженні, відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) надання загального доступу забезпечено 23.01.2026, касаційну скаргу скаржник подав 22.02.2026, тобто в межах строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини другої та третьої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Відтак, розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження є поважними, а тому строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.
Позивач у касаційній скарзі також просить звільнити його від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI), оскільки є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, на підтвердження надає, зокрема, завірену копію пенсійного посвідчення від 01.02.2016 серія НОМЕР_1 , в якій зазначено, що заявник є інвалідом 2 групи внаслідок війни.
Вирішуючи наведене клопотання, колегія суддів виходить з наступного.
Так колегія суддів зазначає, що за змістом частин першої, другої статті 132 КАС України судовий збір входить до складу судових витрат, а його розмір та порядок сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом №3674-VI.
Відповідно до статті 1 Закону №3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Таким чином, судовий збір - це обов`язковий грошовий платіж на користь суду за розгляд справи в суді або за окремі процесуальні дії, вчинені судом. Метою запровадження судового збору є, зокрема, встановлення законодавчого обмежувального заходу для регулювання доступу до суду, а також захист суду від перенавантаження у зв`язку із поданням необґрунтованих або безпідставних позовів та апеляційних і касаційних скарг.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що позовні вимоги стосуються перерахунку позивачу грошового забезпечення для обчислення пенсії з 01.01.2023. Тобто, спір у цій справі стосується соціальних прав позивача.
Встановивши обставини та дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про звільнення від сплати судового збору є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивач є особою з інвалідністю II групи, а предмет спору стосується захисту його соціальних прав.
Верховний Суд ухвалою від 09.03.2026 касаційну скаргу позивача залишив без руху на підставі частини другої статті 332 КАС України та надав скаржнику десятиденний строк з дня вручення йому ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків, шляхом надання до суду заяви про усунення недоліків конкретизувавши підстави касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України з їх належним обґрунтуванням.
13.03.2026 до Верховного Суду на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09.03.2026 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, в якій скаржник уточнює підстави касаційного оскарження судових рішень.
Дослідивши зміст касаційної скарги та заяву про усунення недоліків касаційної скарги колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Підставою касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій, скаржник визначає положення пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
На обґрунтування цієї підстави скаржник покликається на відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема, щодо застосування положень пунктів 5, 6 «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45), в частині розмежування понять «відповідна» та «аналогічна» посада, у випадках, коли внаслідок штатної реорганізації посада з ідентичною назвою переміщується на нижчий щабель організаційної структури відомства зі зменшенням обсягу повноважень.

У касаційній скарзі скаржник, окрім наведеного, покликається на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України і зауважує, що ця справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, становить значний суспільний інтерес, та має виняткове значення для позивача як пенсіонера та особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, оскільки пенсія є його єдиним джерелом для існування.

Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій у цій справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Перешкоди для прийняття касаційної скарги до провадження Верховним Судом та відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 у справі № 520/31719/24.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 у справі № 520/31719/24.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 у справі № 520/31719/24.
Витребувати з Харківського окружного адміністративного суду справу № 520/31719/24.
Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб