УХВАЛА
23 січня 2026 року
м. Київ

справа № 2-6/11
провадження № 61-4788ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 
від 15 травня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 3 жовтня 
2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Стеблівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання недійсними та скасування рішень сільської ради і внесення відомостей до правовстановлюючого документа, за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району, яка є правонаступником Дацьківської сільської ради, ОСОБА_3 , яка є правонаступником ОСОБА_5 , про повернення земельних ділянок та стягнення моральної шкоди, за позовом ОСОБА_2 до Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання недійсними та скасування рішень сільської ради, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
11 квітня 2025 року ОСОБА_1 , який діє у своїх інтересах та у інтересах 
ОСОБА_2 , а також зазначає, що діє в інтересах ОСОБА_4 , за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 травня 
2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 3 жовтня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 6 травня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику п`ять днів з дня вручення вказаної ухвали для усунення зазначеного у ній недоліку, а саме подання оформленого належним чином документа, який підтверджує повноваження ОСОБА_1 підписувати касаційну скаргу та представляти у Верховному Суді інтереси ОСОБА_4 .
Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2025 року касаційну скаргу в частині оскарження рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 
від 15 травня 2024 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 3 жовтня 
2024 року  ОСОБА_4 визнано неподаною і повернено заявнику; касаційну скаргу в частині оскарження судових рішень ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , залишено без рухута встановлено строк для усунення недоліків.
Так, на усунення недоліків необхідно було подати до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), надати докази надсилання копії цієї скарги учасникам справи, а також докази сплати судового збору 
у розмірі 3 383,04 грн; подати докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Роз`яснено, що якщо доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не буде подано у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог зазначеної ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню.
31 грудня 2025 року  ОСОБА_1 у підсистемі «Електронний суд» сформував касаційну скаргу у новій редакції з доданими до неї матеріалами, зареєстровану судом 1 січня 2026 року.
Зі змісту вказаної касаційної скарги вбачається, що в ній не зазначено заявником ОСОБА_2 , при цьому у долученому до скарги клопотанні вказано про зменшення кількості заявників.
Верховний Суд нагадує про обов`язок учасників справи добросовісно користуватися процесуальними правами та про неприпустимість зловживання ними 
(пункт 11 частини третьої статті 2, частина перша статті 44 ЦПК України).
За змістом частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами будь-які дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.
Пунктом 3 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження від особи, яка подала скаргу, надійшла заява про її відкликання.
Заяву про відкликання касаційної скарги в частині оскарження судових рішень ОСОБА_2 не подано, і відповідних документів на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги заявником та його представником також не подано.
Касаційний суд зауважує, що відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 квітня 2021 року 
у справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21), який є обов`язковим для застосування судами, процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, апеляційної скарги. Як у випадку невиконання вимог статті 296 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України щодо форми та змісту скарги, так і вимог щодо дотримання строку апеляційного оскарження, зокрема, відсутності відповідного клопотання чи визнання вказаних у ньому підстав неповажними, - апеляційна скарга залишається без руху.
Водночас, неусунення певних недоліків скарги передбачають різні правові наслідки, а саме:
- повернення судом апеляційної інстанції скарги - у разі не усунення недоліків щодо її форми та змісту, визначених у статті 296 КАС України (пункт 1 частини четвертої 
статті 169 КАС України), при цьому скаржник не позбавлений права знову подати апеляційну скаргу з дотриманням встановлених до неї законом вимог;
- відмова судом апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження - у разі неусунення недоліків, пов`язаних із недотриманням вимог щодо строку та ініціюванням перед судом питання про його поновлення, що також є передумовою для відмови в подальшому у відкритті провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення (пункти 3, 4 частини першої статті 299 КАС України).
На переконання Великої Палати Верховного Суду, до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, окрім цього, має інші недоліки і такі недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунено, зокрема, не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для поновлення строку, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України.
За таких обставин касаційний суд зобов`язаний відмовити у відкритті касаційного провадження.
Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду застосовуваний і до наслідків неусунення недоліків касаційної скарги, поданої в порядку цивільного процесуального законодавства.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.
Оскільки  ОСОБА_2 та його представник в межах строку, встановленого ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2025 року, не подали докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, наведене свідчить про неусунення недоліку, пов`язаного з недотриманням вимог щодо строку, і є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження в частині оскарження судових рішень  ОСОБА_2 .
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження в частині оскарження судових рішень  ОСОБА_2 , суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій 
статті 394 цього Кодексу.
Касаційний суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальний строк, зокрема строк на касаційне оскарження, у разі повторного подання касаційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:
- первісне звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на касаційне оскарження;
- повторне подання касаційної скарги відбулось в межах строку касаційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;
- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з касаційною скаргою;
- доведено, що повернення попередньо поданих касаційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції, й не могли бути усунені скаржником;
- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.
Вказаний висновок щодо поновлення процесуальних строків викладений Верховним Судом в постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 8 жовтня 2020 року
у справі № 9901/32/20 зробила висновок, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку з пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
Так, ОСОБА_1  неодноразово вчинялися дії щодо касаційного оскарження судових рішень, зокрема вперше ОСОБА_1 , який діяв у власних інтересах та інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , звернувся з касаційною скаргою у строк, визначений законом, а саме 1 листопада 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2024 року вперше подану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який продовжено 
ухвалою від 17 грудня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 30 грудня 2024 року касаційну скаргу визнано неподаною та повернено заявнику.
6 лютого 2025 року ОСОБА_1 , який діяв у власних інтересах та інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , вдруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 
від 15 травня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 3 жовтня 
2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2025 року касаційну скаргу повернено відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України.
Вказану ухвалу доставлено до електронного кабінету ОСОБА_1 25 лютого 
2025 року о 1 год 19 хв.
11 квітня 2025 року ОСОБА_1 , який діє у своїх інтересах та у інтересах 
ОСОБА_2 , а також зазначає, що діє в інтересах ОСОБА_4 , за допомогою підсистеми «Електронний суд»втретє звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 
від 15 травня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 3 жовтня 
2024 року.
Так, в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху від 15 серпня 2025 року Верховний Суд зауважив, що  ОСОБА_1 втретє звернувся з касаційною скаргою майже через два місяці після повернення касаційної скарги, поданої 6 лютого 
2025 року, що не є розумним строком повторного подання касаційної скарги. Стверджуючи про погіршення стану здоров`я; перебування у лікарні; оперативне втручання та тривалуреабілітацію; психофізичний стан, викликаний війною в Україні;російську масовану хакерську атаку державних реєстрів, що унеможливило своєчасне ознайомлення заявників з ухвалами касаційного суду;переїзди родини у зв`язку зракетними обстрілами, ОСОБА_1 не надає жодного належного доказу на їх підтвердження, а також не наводить логічного обґрунтування настання таких обставин та неможливості звернутися з касаційною скаргою в найкоротший строк після вручення ухвали від 21 лютого 2025 року.
На виконання вимоги зазначеної ухвали в частині надання доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження,  ОСОБА_1 долучив до нової редакції касаційної скарги копії довідок Виконавчого комітету Стеблівської селищної ради Черкаської області від 20 травня 2022 року та від 20 жовтня 2023 року, зі змісту яких вбачається, що  ОСОБА_1 у 2022-2023 роках проживав 
у селі Яблунівка Звенигородського району Черкаської області; копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22 листопада 2024 року.
Проте зазначені докази не підтверджують неможливість ОСОБА_1 звернутися з касаційною скаргою в найкоротший строк після вручення копії ухвали від 21 лютого 
2025 року.
ОСОБА_1 , стверджуючи про погіршення стану здоров`я, перебування у лікарні, оперативне втручання та тривалуреабілітацію, що, на його переконання, унеможливило звернутися в найкоротший строк після вручення ухвали від 21 лютого 2025 року до суду з касаційною скаргою, не надав належних доказів погіршення стану здоров`я, перебування у лікарні та проходженням реабілітації, починаючи 
з 25 лютого 2025 року.
Варто звернути увагу, що після оперативного втручання 19 листопада 2024 року, про що зазначено у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_1 подавав до суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків вперше поданої ним касаційної скарги і після визнання її неподаною та повернення заявник повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, що вказує на об`єктивну можливість вчиняти процесуальні дії.
Верховний Суд зауважує, що доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень та підсистеми «Електронний суд» з 25 лютого 2025 року до 11 квітня 2025 року не було обмежено, тому  ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість ознайомитись з ухвалою касаційного суду від 21 лютого 2025 року та повторно звернутися до суду з касаційною скаргою в найкоротші строки.
Водночас, стверджуючи про переїзд у зв`язку з ракетними обстрілами (три ракетних удари за 200 метрів від житла в місті Києві), заявник надав докази його проживання поза межами міста Києва у 2022-2023 роках, при цьому у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого зазначено, що він проживає у місті Києві.
Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого строку (правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10листопада 2022 року у справі № 990/115/22, 
постанові Верховного Суду від 20 січня 2025 року у справі № 915/1402/14).
Суд звертає увагу, що заявником не зазначено належних доводів та не надано доказів причинно-наслідкового зв`язку між воєнними діями та неможливістю звернутися з касаційною скаргою в найкоротший строк після вручення копії ухвали 
від 21 лютого 2025 року.
Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.
Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Виключно наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.
Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з 
прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, 
№ 11681/85, § 35).
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 
2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).
Касаційний суд зазначає, що безпідставне поновлення строку на оскарження судових рішень, що набрали законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.
Ураховуючи викладене, касаційний суд визнає зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарженнянеповажними, тому відповідно до пункту 4 
частини другої статті 394 ЦПК України відмовляє ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 
від 15 травня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 3 жовтня 
2024 року.
Копію ухвали направити заявникам.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді С. О. Карпенко 
В. В. Сердюк 
І. М. Фаловська