ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року
м. Київ
справа № 751/948/24
провадження № 61-5740св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 ,
відповідачі: Комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, Комунальне підприємство «Киїнське» Киїнської сільської ради,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2024 року в складі судді Павлова В. Г. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2025 року в складі колегії суддів: Онищенко О. І., Євстафіїва О. К., Скрипки А. А.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У січні 2024 року позивачі звернулись до суду з позовом до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради (далі - КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради), Комунального підприємства «Киїнське» Киїнської сільської ради (далі - КП «Киїнське» Киїнської сільської ради), у якому просили суд: визнати незаконними та припинити дії КП «Киїнське» Киїнської сільської ради по укладенню з позивачами договорів на водопостачання та зобов'язати КП «Киїнське» Киїнської сільської ради зупинити здійснення водопостачання позивачам; визнати незаконними дії КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради по припиненню дії публічних договорів по централізованому водопостачанню позивачів з відновленням становища, яке існувало до порушення, шляхом поновлення дії публічних договорів по централізованому водопостачанню з КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради; зобов'язати КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради та КП «Киїнське» Киїнської сільської ради укласти договір по водопостачанню для забезпечення позивачів питною водою.
В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 28 липня 2022 року рішенням Чернігівської міської ради № 19/VIII-8 «Про надання згоди на передачу з комунальної власності територіальної громади міста Чернігова у комунальну власність Киїнської територіальної громади» міська рада надала згоду на передачу з комунальної власності територіальної громади м. Чернігова у комунальну власність Киїнської територіальної громади майно, що перебуває в господарському віданні КП « Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, а Киїнська сільська рада рішенням від 26 травня 2023 року надала згоду на передачу з комунальної власності територіальної громади м. Чернігова у комунальну власність Киїнської територіальної громади такого майна: будівля насосної станції над свердловиною с. Киїнка, водопровідні мережі у с. Киїнка L=2764 п/м, водонапірна вежа с. Киїнка, артсвердловина № 1 «Зарічна» та відповідне технічне обладнання.
Позивачі вказували, що питання про передачу мереж водопостачання житлового масиву «Зарічний» м. Чернігів, мешканцями якого вони є, зазначеними рішеннями не вирішувалось, такі мережі залишились у власності Чернігівської міської ради та на балансі відповідача. З повідомлень відповідачів позивачам стало відомо про те, що технічний проект на розміщення водопровідних мереж житлового масиву «Зарічний» в м. Чернігів не погоджено і не затверджено в установленому порядку, оскільки водопровідні мережі Киїнській сільській раді не передавались, а залишились у власності Чернігівської міської ради та на балансі й у господарському віданні КП «Чернігівводоканал». Проте КП «Киїнське» на підставі типового індивідуального договору, розміщеного на інтернет порталі https://kyinska-gromada.gov.ua/news/1689157912/, виставляє платіжні відомості за забезпечення позивачів питною водою, хоча згідно зі статтею 16 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» не має права на здійснення такого забезпечення.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2024 року в задоволенні позову відмовлено з підстав недоведеності позивачами факту порушення їхніх прав як споживачів. 
Зокрема, суд зазначив, що КП «Киїнське» задовольняє потреби позивачів у питній воді відповідно до нормативів питного водопостачання, в тому числі щодо якості води та ціноутворення. Факт залишення частини мереж водопостачання на території житлового масиву «Зарічний» на балансі КП «Чернігівводоканал», а також відсутність технічної документації на цю частину жодним чином не порушує прав позивачів на належне водопостачання та в цілому не порушує режим функціонування систем питного водопостачання.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2025 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2024 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що до участі у справі в якості співвідповідачів не були залучені Чернігівська міська рада та Киїнська сільська рада, хоча судовим рішенням зачіпаються їхні інтереси.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
30 квітня 2025 року представник заявників ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 - адвокат Авраменко Г. М. засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2024 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2025 року й ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Підставами касаційного оскарження представник заявників зазначає неправильне застосування судами норми матеріального права та порушення норм процесуального права, посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 16 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» (пункт 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Зазначає, що нерозуміння судом першої інстанції імперативності викладеної в статті 16 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» норми про здійснення водопостачання на підставі технічного проекту на розміщення водопровідних мереж призвело до ухвалення неправосудного рішення.
Також, на думку представника заявників, посилання суду апеляційної інстанції на незалучення до участі у справі в якості співвідповідачів Чернігівської міської ради та Киїнської сільської ради, які наділені правом розпорядження майном від імені територіальних громад м. Чернігова та с. Киїнка, є помилковим, оскільки повноваження щодо водопостачання чинним законодавством віднесені до юрисдикції КП «Чернгівводоканал» та КП «Киїнське».
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Новозаводського районного суду м. Чернігова.
08 липня 2025 року справа № 751/948/24 надійшла до Верховного Суду.
КП «Чернгівводоканал» Чернігівської міської ради та КП «Киїнське» Киїнської сільської ради надіслали відзиви на касаційну скаргу ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , у яких просять залишити скаргу без задоволення.
Інші учасники справи у встановлений судом строк відзиви на касаційну скаргу не подали.
Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2026 року справу призначено до судового розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Встановлено, що позивачі у справі є жителями житлового масиву «Зарічний», у якому надавачем послуг з постачання води та водовідведення до 22 грудня 2022 року було КП «Чернігівводоканал», оскільки відповідно до рішення Чернігівської міської ради від 30 березня 2010 року «Про надання згоди на безоплатну передачу у комунальну власність територіальної громади м. Чернігова об'єктів соціальної інфраструктури» артезіанська свердловина с. Киїнка «Зарічна» була передана у комунальну власність територіальної громади м. Чернігова.
Рішенням Чернігівської міської ради від 28 липня 2022 року № 19/VIII-8 «Про надання згоди на передачу з комунальної власності територіальної громади міста Чернігова у комунальну власність Киїнської територіальної громади» міська рада надала згоду на передачу з комунальної власності територіальної громади м. Чернігова у комунальну власність Киїнської територіальної громади майно, що перебуває в господарському віданні КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради. Згідно з додатком № 1 до цього рішення було передано: будівлю насосної станції над свердловиною с. Киїнка, водопровідні мережі с. Киїнка L=2764, водонапірну вежу с. Киїнка, артсвердловину № 1 «Зарічна», електромагнітний витратомір, прилад керування на артсвердловині № 1 « Зарічний», шафу обліку розподільчу, насос ЕЦВ 8-40-90, насос ЕЦВ 8-25-70, шафу диспетчеризації (21 тип), шафу диспетчеризації (1тип).
В свою чергу, на балансі КП «Чернігівводоканал» обліковуються водопровідні мережі АДРЕСА_1 . Зазначені водопровідні мережі були передані на баланс Чернігівському управлінню водопровідно-каналізаційного господарства 09 лютого 1987 року.
Рішенням чотирнадцятої сесії восьмого скликання Киїнської сільської ради від 22 грудня 2022 року «Про затвердження структури КП «Киїнське» було створено комунальне підприємство із затвердженням його структури.
Рішенням вісімнадцятої сесії восьмого скликання Киїнської сільської ради від 16 червня 2023 року «Про надання згоди на безоплатну передачу у комунальну власність Киїнської територіальної громади будівлі насосної станції, артезіанської свердловини та обладнання з комунальної власності територіальної громади м. Чернігова» було надано згоду на безоплатну передачу у комунальну власність Киїнської територіальної громади будівлі насосної станції, артезіанської свердловини та обладнання, зазначених у додатку 1 до цього рішення, з комунальної власності територіальної громади м. Чернігова. Зазначене майно на підставі рішення сільської ради дев`ятнадцятої (позачергової) сесії восьмого скликання від 24 червня 2025 року «Про передачу комунального майна у господарське відання КП «Киїнське»» було передано КП «Киїнське».
Також рішенням Киїнської сільської ради від 16 червня 2023 року було затверджено тарифи на водопостачання для КП «Киїнське», які введено в дію на послуги з централізованого водопостачання для населення та інших споживачів з 01 липня 2023 року. Квитанції за послуги з водопостачання, зокрема за вересень-листопад 2023 року, підтверджують формування КП «Киїнське» позивачам у справі квитанцій за абонентське обслуговування та за послуги з централізованого водопостачання.
Крім того, суд апеляційної інстанції встановив наявність технічного проєкту на розміщення водопровідних мереж, споруд та устаткування, погодженого й затвердженого в установленому порядку, та відповідної водопровідної мережі, по якій відбувається постачання води до домогосподарств позивачів, що перебувають у власності Чернігівської міської ради та господарському віданні КП «Чернігівводоканал», які не були передані Киїнській сільській раді.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позов пред'явлено до неналежного складу відповідачів, оскільки Чернігівська міська рада та Киїнська сільська рада, які наділені правом розпорядження від імені територіальних громад м. Чернігова та с. Киїнка майном, належним територіальним громадам, не були залучені до участі у справі в якості співвідповідачів, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Колегія суддів не може погодитися з наведеними висновками апеляційного суду з огляду на таке.
За приписами частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Позов може бути пред'явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов'язки; 2) права і обов'язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов'язки (стаття 50 ЦПК України).
Частинами першою та другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Аналогічний правовий висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц(провадження № 14-61цс18).
У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року в справі № 304/284/18(провадження № 14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.
Близькі за змістом висновки сформульовані також у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року в справі № 910/17792/17.
Відповідно до пунктів 30, 31 частини першої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна, а також прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.
За приписами частин першої, другої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, корпоративні права в юридичних особах, у тому числі банках, страхових компаніях чи інших господарських товариствах, майно житлового фонду, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядуванняв порядку, встановленому законом.
Згідно з вимогами частини п'ятої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та вінтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договорив рамках публічно-приватного партнерства, у тому числіконцесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансуванняоб'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Згідно з частинами першою та третьою статті 78 Господарського кодексу України (далі - ГК України), який був чинним у період спірних правовідносин, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.
Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.
Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).
Майно системи водопостачання (будівля насосної станції, артезіанська свердловина та обладнання) було передано у комунальну власність Киїнської територіальної громади та у господарське відання КП «Киїнське» Киїнської сільської ради, відтак, саме це комунальне підприємство здійснює експлуатацію зазначеного майна та надає послуги з водопостачання.
Вимоги позивачів спрямовані на оскарження дій КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради та КП «Киїнське» Киїнської сільської ради щодо укладення та припинення договорів з централізованого водопостачання, жодних вимог до Чернігівської міської ради та Киїнської сільської ради позивачами не заявлялось, з огляду на що вони не є тими особами, за рахунок яких можливо задовольнити заявлені позовні вимоги.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд наведеного не врахував, помилково вважав необхідним залучення Чернігівської міської ради та Киїнської сільської ради до участі у справі в якості співвідповідачів та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову з цих підстав.
В силу приписів статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, в зв'язку з чим позбавлений можливості ухвалити нове рішення або змінити судове рішення у цій справі.
Ураховуючи викладене, постанова апеляційного суду не може вважатись законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з передачею на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на те, що допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права унеможливили ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу  ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 задовольнити частково, постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2025 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Щодо судових витрат
Оскільки Верховний Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а передає справу на новий розгляд, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 задовольнити частково.
Постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2025 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська	
Судді:	А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов