У Х В А Л А
11 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 130/1235/24
провадження № 61-1183ск26
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Вінницькогоапеляційного суду від 13 січня 2026 року усправі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про порушення прав споживача, визнання факту укладення та розірвання договору,
ВСТАНОВИВ: 
27 січня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2026 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
Згідно зпунктом 2 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Касаційна скарга не містить відомостей про номери засобів зв`язку,наявність або відсутність адреси електронної пошти, електронного кабінету у заявника, а також відомостей про поштовий індекс.
Пунктами 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено: рішення (ухвала), що оскаржується; клопотання особи, яка подає скаргу.
У прохальній частині касаційної скарги заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2026 року та ухвалити своє судове рішення.
Повноваження суду касаційної інстанції визначені статтею 409 ЦПК України.
Згідно з частиною першою статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;
4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;
5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;
6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;
7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
Верховний Суд наголошує, що постановою Вінницького апеляційного суду 
від 13 січня 2026 року залишено без змін ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 квітня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі, а тому вимоги прохальної частини касаційної скарги суперечать повноваженням суду касаційної інстанції, визначеним статтею 409 ЦПК України.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.
Заявнику необхідно подати до суду нову редакцію касаційної скарги, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, уточнивши судові рішення, які оскаржує та прохальну частину касаційної скарги, з урахуванням 
статті 409 ЦПК України, та надати копії нової редакції касаційної скарги для 
відповідача.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу   ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2026 року залишити без руху, надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя 	В. М. Ігнатенко