УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 року
м. Київ
справа № 686/24887/25
провадження № 51-914ск26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого  ОСОБА_1 , 
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 15 жовтня 2025 року залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про зобов`язання дізнавача визнати ОСОБА_4 потерпілою.
Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 30 жовтня 2025 року відмовив ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 15 жовтня 2025 року.
ОСОБА_4 звернулась до суду з касаційною скаргою, де стверджує про порушення її прав, наполягає на визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 12025243060000267 від 19 липня 2025 року, ставить вимогу про скасування ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 15 жовтня 2025 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року.
Перевіривши викладені у касаційній скарзі доводи та надані копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку; з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
За приписами ст. 310 та ч. 4 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвали слідчих суддів оскарженню в касаційному порядку не підлягають, а тому доводи про незаконність ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 15 жовтня 2025 року не можуть бути предметом касаційного перегляду.
Щодо посилань ОСОБА_4 на незаконність ухвали суду апеляційної інстанції, то Верховний Суд погоджується з рішенням апеляційного суду про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, яка відповідно до приписів ст. 309 КПК не підлягає оскарженню.
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках права на касаційне оскарження судового рішення.
З доданих до касаційної скарги документів убачається, що ОСОБА_4 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, якою адвокату ОСОБА_5 , який діяв в інтересах останньої, було відмовлено у задоволенні скарги щодо зобов`язання дізнавача СД ХРУП ГУНП в Хмельницькій області визнати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні.
У ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження, правильно керувався положеннями ст. 309 КПК у їх взаємозв`язку із тими, що визначені в ч. 4 ст. 399 КПК, та, встановивши, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 цього Кодексу, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_4 
Верховний Суд бере до уваги послідовний підхід в законі, де в ч. 2 ст. 392 КПК визначено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. Наслідком застосування вказаних положень у їх взаємозв`язку із тими, що визначені в ч. 4 ст. 399 КПК, також є відмова у відкритті апеляційного провадження. 
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до апеляційних або касаційних судів (п. 25 Рішення у справі «Делкур проти Бельгії» від 17 січня1970 року та п. 65 Рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).
Водночас у рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути. 
Підстав уважати приписи ч. 4 ст. 399 КПК у їх взаємозв`язку із тими, про які йдеться в ст. 309 вказаного Кодексу, такими, що не відповідають вказаним вище настановам, в цьому провадженні, де ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 15 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги щодо зобов`язання визнати потерпілою ОСОБА_4 , відсутні. 
Враховуючи, що з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення скарги, її зміст не містить переконливих доводів, які викликають необхідність їх перевірки за матеріалами кримінального провадження, колегія суддів уважає, що необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3