ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року 
м. Київ
cправа № 910/3022/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратової І. Д. - головуючої, суддів - Вронської Г. О., Губенко Н. М.
за участю секретаря судового засідання - Гнідобор А.В.,

за участю представників учасників справи:
позивача - Романюк І. І. (адвоката), Святогора Є. А. (адвоката)
відповідача - Макознак С. Є., Кожушко Н. В. (у порядку самопредставництва)
Київської міської прокуратури - Єреп В. В. (прокурор)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Onur Taahhut Tasimacilik Insaat Ticaret ve Sanayi A.S. в особі її Представництва "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті"
на постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Владимиренко С. В., судді: Ходаківська І. П., Демидова А. М.)
від 10.03.2025
у справі за позовом Onur Taahhut Tasimacilik Insaat Ticaret ve Sanayi A.S. в особі її Представництва "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті"
до Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України
про стягнення 1 059 286 198,82 грн
за участю Київської міської прокуратури, 

Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1. У березні 2024 року Onur Taahhut Tasimacilik Insaat Ticaret ve Sanayi A.S. в особі її Представництва "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" (далі за текстом - позивач, Підрядник, Компанія) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України (далі за текстом - відповідач, Замовник, Агентство) про стягнення 1 059 286 198,82 грн основного боргу та 939 400,00 грн судового збору.

2. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Агентством умов пункту 19.6 Загальних умов Контрактної угоди №9 від 20.01.2020 (ЗУК, Умов FIDIC), оскільки після розірвання Контракту (23.12.2022) останній не сплатив понесені позивачем, як Підрядником, до розірвання витрати, визначені в Остаточному (кінцевому) Платіжному Сертифікаті від 25.07.2023 на суму 21 246 165,07 євро та 4 249 233,01 євро податку на додану вартість, що в еквіваленті становить 172 450 022,63 грн. 

3. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що виконання ним вимог пункту 2.4 Спеціальних умов щодо повідомлення Підрядника про припинення фінансування з боку міжнародних банків (ЄБРР та ЄІБ) звільняє Замовника від обов`язку оплачувати роботи, виконані після 06.11.2020, оскільки Підрядник був обізнаний про неплатоспроможність, але продовжував виконання робіт на власний ризик, не скориставшись правом на їх призупинення чи розірвання Контракту. Умови Контракту не надають Замовнику права розірвати угоду в односторонньому порядку через відсутність фінансування. Крім того, відповідач наголошує, що він не був зобов`язаний інформувати про відсутність інших фінансових засобів, а Підрядник не надсилав вимог щодо надання підтвердження фінансової спроможності згідно з пунктом 2.4 Загальних умов.

4. Також Відповідач наголошував на тому, що після опрацювання остаточного платіжного сертифіката (надісланого 10.08.2023) він направив Інженеру лист від 01.09.2023 №2555/1/09-02/05, у якому вказав на виявлення робіт, обсяги яких значно перевищують визначені Контрактом. Агентство зазначило, що оскільки контроль за якісними та кількісними показниками покладено на Інженера, а у Замовника відсутня інформація щодо підстав виконання додаткових робіт, воно вимагало надати детальні роз`яснення стосовно причин відхилень від проектних рішень та перевищення контрактних обсягів, проте відповіді на даний лист Інженером надано не було.

Фактичні обставини справи, установлені судами

5. Листом від 12.12.2019 вих. № 3210/1/9.1-9 Замовник, Державне агентство автомобільних доріг України "Укравтодор", прийняв тендерну пропозицію підрядника - Onur Taahhut Tasimacilik Insaat Ticaret ve Sanayi A.S. ("Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті") (Туреччина) за лотом 1 на суму 19 694 580,61 євро, за лотом 2 на суму 21 292 330,51 євро та за лотом 3 на суму 24 045 995,35 євро.

6. 20.01.2020 за результатами тендерної процедури було укладено Контрактну угоду № між турецькою компанією "Onur Taahhut Tasimacilik Insaat Ticaret ve Sanayi A.S." та Державним агентством автомобільних доріг України "Укравтодор". Предметом цього договору було виконання робіт з капітального ремонту автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса, Лоти 1-3: Лот 1, км 87 + 442 - км 98 + 400; Лот 2 км 98 + 400 - км 113 + 400; Лот З, км 113 + 400 - км 128 + 028 (т.1 а.с. 24, 25).

7. На виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 14 жовтня 2024 року (колегія суддів: Ткаченко Б.О., Гаврилюк О.М., Сулім В.В.), обидві сторони надали суду нотаріально засвідчені переклади Загальних та Спеціальних умов Контрактної угоди від 20.01.2020, здійсненні різними перекладачами, справжність підпису яких засвідчено нотаріально, що відповідає вимогам Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, водночас переклади не є ідентичними дослівно, оскільки здійснені різними перекладачами, проте їх суть залишається незмінною. 

8. Для реалізації завдань за Контрактом № 9 в Україні функціонує постійне представництво компанії-нерезидента - Представництво "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" (код ЄДРПОУ 26579227). Воно було зареєстроване Міністерством економіки України 15 листопада 2005 року для здійснення господарської діяльності, що підтверджується Свідоцтвом № ПІ-3597 від 10 грудня 2021 року. Діяльність представництва регулюється Положенням, затвердженим зборами засновників материнської компанії в Анкарі 25 вересня 2019 року (т.1 а.с. 18-23). 

9. Згідно з вказаним Положенням Представництво не є юридичною особою за законодавством України. Представництво здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, а також цього Положення. Представництво має право від імені Компанії користуватись повноваженнями сторони та/або третьої особи в справах, що розглядаються судами загальної юрисдикції, господарськими та/або адміністративними судами України. Представництво має право вести від імені Компанії цивільні, господарські та/або адміністративні справи в усіх судових установах України всіх інстанцій з усіма правами, які надані законом позивачу, відповідачу, третій особі, в тому числі з правом пред`явлення позову, визнання позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, зміну предмету позову, укладення мирової угоди, оскарження рішення суду в апеляційному та касаційному порядку. 

10. За умовами Контрактної угоди № 9 Замовник бере на себе зобов`язання виплатити Підряднику за виконання і завершення робіт та усунення в них будь-яких дефектів ціну Угоду або будь-які інші суми, які можуть підлягати оплаті відповідно до положень Угоди, в такі терміни і таким чином, як це передбачено Угодою; вся сума ціни Угоди виплачується з кредиту ЄБРР/ЄІБ, а оплата податку на додану вартість (ПДВ) згідно з Угодою здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, призначених на розвиток мережі автомобільних доріг і їх утримання (пункт 4).

11. На етапі початку виконання робіт, 31 січня 2020 року, Замовник (відповідач) направив Підряднику лист № 337/1/9.1-9, яким гарантував свою платоспроможність. У цьому повідомленні зазначалося, що останній має змогу оплатити Підряднику ціну Контракту. Повідомлено, що проєкт фінансується за рахунок кредитних коштів Європейського інвестиційного банку та Європейського банку реконструкції та розвитку. (т. 2 а.с. 176-177).

12. Ситуація змінилася через рік. Листом від 12 лютого 2021 року № 491/1/08-01/09 Агентство поінформувало Підрядника про зміни у фінансуванні проєкту (т. 2 а.с. 190-191). Зокрема, Агентство повідомило, що в порядку пункту 2.4 Спеціальних умов листом від 06.11.2020 № 3499/1/9.1-9 (т. 2 а.с. 188-189) Підрядника повідомлено про припинення фінансування Угоди з боку Європейського банку реконструкції та розвитку згідно з листом від 30.10.2020. Крім того, Замовник повідомив про позицію Європейського інвестиційного банку, викладену в листі від 5 лютого 2021 року, щодо недопустимості подальшого фінансування цієї Угоди банком. У цьому ж листі від 12.02.2021 Агентство послалося на розслідування, яке проводило Національне антикорупційне бюро України (НАБУ) в рамках кримінального провадження № 42020000000000714 від 10.04.2020. Розслідування стосувалося можливих кримінальних правопорушень за ознаками підроблення документів (ст. 358 ККУ) та привласнення/розтрати майна (ч. 5 ст. 191 ККУ), і на той момент не було завершено. Ураховуючи зазначене, Укравтодор звернувся до Підрядника стосовно проведення переговорів сторін Угоди щодо умов її виконання, або розірвання Угоди; просив узгодити дату та час проведення наради не пізніше трьох днів з дня отримання даного листа.

13. У червні 2021 року Компанія звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Укравтодору, вимагаючи стягнення заборгованості у розмірі 364 183 306,55 грн. Підставою для позову стало порушення відповідачем умов Контракту, що виразилося у несплаті коштів за авансовим платіжним сертифікатом від 14 травня 2020 року та проміжним платіжним сертифікатом від 1 червня 2020 року за роботи, виконані у травні 2020 року.

14. За результатами розгляду справи № 910/10477/21, 23 вересня 2021 року суд ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог. Згідно з цим рішенням, з Укравтодору на користь Компанії (що діє через Представництво) було стягнуто основний борг у сумі 347 513 990,71 грн, а також судовий збір у розмірі 758 134,33 грн.

15. 26 жовтня 2021 року Укравтодор направив позивачу лист № 3356/1/08. У цьому документі Замовник констатував факт ухвалення Господарським судом міста Києва рішення від 23.09.2021 у справі № 910/10477/21. Водночас у цьому ж листі Укравтодор нагадав про позицію міжнародних кредиторів. З посиланням на листи ЄБРР від 30.10.2020 та ЄІБ від 05.02.2021, Замовник зазначив, що банки оголосили Угоду такою, що не підлягає фінансуванню за рахунок кредитних коштів. Укравтодор також повідомив, що бюджетна програма на 2021 рік не передбачала видатків на виконання цієї Угоди. У зв`язку з цим у Замовника були відсутні джерела для фінансування робіт за Контрактом. Окремо Замовник наголосив, що застосоване ЄБРР у червні 2020 року та ЄІБ у лютому 2021 року, призупинення фінансування робіт не було достатньою контрактною підставою для ініціювання Укравтодором призупинення робіт у межах Контракту. Натомість, відповідно до статті 16 (призупинення робіт і розірвання Контракту Підрядником) Загальних умов Підрядник, серед іншого, має право на розірвання Контракту у зв`язку з відсутністю фінансування.

16. 28 грудня 2021 року Компанія направила до Укравтодору лист № ONUR-M05-C9-UKR-21-0027 (т. 2 а.с. 194-195). У цьому зверненні Підрядник констатував, що до цього моменту продовжував виконувати роботи за власний рахунок, незважаючи на відсутність оплати. Підрядник послався на встановлені судовим рішенням у справі № 910/10477/21 обставини, згідно з якими фінансування об`єкта було передбачено у 2020 році бюджетною програмою 3111600 "Розвиток автомагістралей та реформа дорожнього сектору" за напрямом, передбаченим підпунктом 9 пункту 9 паспорту бюджетної програми на 2020 рік, затвердженої наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 14.02.2020 № 57; у 2021 році об`єкт капітального будівництва, що є предметом Контракту, не входить до переліку проектів, що фінансуються за рахунок бюджетних коштів. Замовник підтвердив інформацію викладену у рішенні Господарського суду міста Києва листом від 26.10.2021 №3356/1/08. Лист не містить інформації щодо подальшого плану фінансування Замовника. Кошти за підписаними авансовим платіжним сертифікатом від 14.05.2020 та проміжним платіжним сертифікатом від 01.06.2020 №1, незважаючи на рішення суду, не надійшли на рахунок Підрядника.

17. Через ненадання Замовником підтвердження джерел фінансування (що є порушенням підпункту 2.4 Контракту), Підрядник був змушений повідомити про розірвання Контракту Підрядником відповідно до підпунктів "с" та "d" пункту 16.2 Загальних умов Контракту. З дати цього листа починається 14-денний термін сповіщення про розірвання Контракту. Підрядник просить Замовника негайно вжити заходів, передбачених підпунктом 16.4. Підрядник просить Інженера негайно вжити заходів, передбачених пунктом 19.6. Підрядник залишає за собою усі юридичні права та права за Контрактом, що стосуються розірвання та відсутності фінансування, що були, а також не були зазначені у даному листі. Підрядник надасть будь-яку додаткову інформацію або допомогу, які можуть знадобитися.

18. 6 січня 2022 року Компанія звернулася до Укравтодору з листом № ONUR-M05-C9-UKR-22-0028. У цьому повідомленні Підрядник пояснив, що його попереднє рішення ініціювати розірвання Контракту (викладене у листі від 28.12.2021) базувалося на факті ненадання Замовником підтвердження джерел фінансування, що відповідало умовам підпунктів «c» та «d» пункту 16.2 Загальних умов. Водночас Підрядник поінформував, що 30 грудня 2021 року відбулася істотна зміна обставин, якими керувався підрядник приймаючи рішення 28.12.2021, з урахуванням недотримання порядку подання повідомлень (пункт 1.3 Загальних умов Контракту): на рахунки Компанії надійшли кошти в рахунок погашення заборгованості, стягнення якої було присуджено рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі № 910/10477/21.

19. З огляду на фактичне отримання коштів, Компанія повідомила про анулювання свого рішення про розірвання Угоди за пунктом 16.2 та відкликала лист від 28.12.2021 № ONUR-M05-C9-UKR-21-0027. Разом з тим, Підрядник поновив свій запит до Замовника щодо надання підтвердження наявності джерел фінансування для виконання робіт згідно з пунктом 2.4 Контракту (т.2 а.с. 197-198).

20. 16 грудня 2022 року позивач (Підрядник) направив лист № ONLJR-M05-C9-UKR-22-0030 на адресу відповідача (Замовника), Інженера та ДП "Укрдорінвест", в якому повідомив про таке: 
- у зв`язку із вторгненням Російської Федерації на територію України та розгортанням бойових дій, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/022 "Про введення воєнного стану в Україні", підрядник змушений поставити на паузу свою діяльність у зв`язку з форс-мажорною ситуацією на підставі пункту 19.2 Умов контракту, про що було повідомлено замовника листом від 28.02.2022 № ONUR-M05-C9-UKR-22-0029;
- відповідно до пункту 19.6 Загальних умов якщо виконання суттєвої частини призупиняється на єдиний період тривалістю 84 дні з причин дії обставин непереборної сили, повідомлення про настання яких було надіслано згідно з пунктом 19.2 Загальних умов, або протягом кількох періодів, які сукупно складають більше 140 днів, внаслідок тих же обставин непереборної сили, то будь-яка із сторін має право надіслати іншій стороні повідомлення про розірвання Угоди; в цьому випадку розірвання Угоди набирає чинності за закінченням 7 днів після видачі такого повідомлення;
- режим воєнного стану в Україні, що є обставиною непереборної сили, неодноразово продовжувався; станом на сьогоднішній день, Законом України було затверджено Указ Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 № 2738-ІХ; строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 год. 21.11.2022 строком на 90 діб, тобто до 19.02.2023; таким чином, ситуація, про яку було сповіщено раніше, чинить неперервний вплив на Угоду вже більше 290 календарних днів і триватиме й надалі; даний факт неперервного впливу підтверджено зазначеною у даному листі кореспонденцією;
- додатково підтвердили те, що на обох проїзних частинах, враховуючи існуючу ситуацію, забезпечено безпеку дорожнього руху і там відсутні перешкоди, які б ставили безпеку дорожнього руху під загрозу; також вжито всіх необхідних заходів для убезпечення виконаних робіт;
- оскільки виконання суттєвої частини робіт призупинено протягом безперервного періоду тривалістю більше ніж 84 дні внаслідок обставин непереборної сили, повідомлення про що було надіслано відповідно до пункту 19.2 Загальних умов, позивач повідомляє про розірвання Угоди згідно з пунктом 19.6 Загальних умов, інформує, що 7-денний період розірвання Угоди вступає в силу з дати отримання даного листа, та просить вжити невідкладних дій, передбачених умовами Угоди.

21. Пунктом 16.3 Контракту визначено, що після повідомлення про розірвання Контракту відповідно до пункту 19.6 Контракту Підрядник зобов`язаний негайно: (а) припинити всі роботи, за винятком тих, які відповідно до вказівки Інженера, необхідні для забезпечення захисту життя або майна або забезпечення збереження Об`єктів, а також тих робіт, які необхідні для підтримки безпечного стану будівельного майданчика; (б) передати Будівельну документацію, Устаткування, матеріали і інші речі, за які Підрядник отримав оплату, і (в) видалити всі товари з будівельного майданчика, за винятком необхідного для підтримки безпечного стану майданчика і покинути майданчик. 

22. Після розірвання Контракту згідно з пунктом 19.6 Контракту Інженер повинен визначити вартість виконаної роботи і видати платіжний сертифікат, який повинен включати: (а) суми, що підлягають сплаті за будь-яку виконану роботу, вартість якої вказана в Контракті; (б) вартість Устаткування і матеріалів, замовлених для будівництва Об`єктів, які були поставлені Підрядникові, або за ухвалення постачань яких Підрядник несе відповідальність; таке устаткування і матеріали стають власністю Змовника (і Замовник несе всі пов`язані з ними ризики) після їх оплати Замовником, і Підрядник зобов`язаний надати ці устаткування і матеріали в розпорядження Замовника; (в) суму будь-яких інших витрат або зобов`язань, які в цих обставинах були обґрунтовано понесені або узяті на себе Підрядником в очікуванні завершення будівництва Об`єктів; (г) вартість вивозу тимчасових об`єктів і устаткування Підрядника з майданчика і їх повернення в місце здійснення діяльності Підрядника в його країні (або будь-яке інше місце, але без збільшення вартості транспортування); (д) вартість на день розірвання Контракту репатріації робочих і службовців Підрядника, найнятих виключно у зв`язку з будівництвом Об`єкта. 

23. Листом Інженер (компанія "Dohwa Engineering") від 13.01.2023 вих. №DH-ONUR/CRE/558 (т. 1 а.с. 177-179) офіційно підтвердив правомірність дій Підрядника щодо припинення дії Угоди на підставі пункту 19.6 Загальних умов. Оскільки обставини непереборної сили (форс-мажор) безперервно тривали понад 84 дні, Інженер зафіксував 23 грудня 2022 року як офіційну дату розірвання Контракту.

24. У листі також повідомлялося про отримання листа Замовника від 10.01.2023 №101/1/09-02, який містить такі інструкції: забезпечити дотримання підрядником положень пункту 16.3 Загальних умов щодо залишення ділянки, зокрема, тих, що стосуються прибирання сміття та відходів, вивезення обладнання підрядника з ділянок дороги і т.д.; розпочати процедуру оцінки на дату розірвання Угоди з урахуванням положень пункту 19.6 Загальних умов.

25. Беручи до уваги факт розірвання Угоди та необхідність проведення сторонами взаєморозрахунків шляхом випуску платіжного сертифікату, Інженер звернувся до Підрядника з проханням надати обґрунтовану оцінку додатково понесених витрат, якщо такі витрати мали місце відповідно до таких підпунктів пункту 19.6 Загальних умов.

26. Інженер також зазначив, що враховуючи, що підготовка варіаційних пропозицій підрядника, зміни проектних рішень не була завершена через настання форс-мажорних обставин, а причини їх застосування містяться в робочих кресленнях підряднику необхідно надати фінальну версію таких змін; Інженер належним чином їх опрацює та включить до переліку документації Угоди, яка буде передана замовнику; Інженер окремо повідомить підрядника про дату проведення остаточного обстеження ділянки Угоди та перелік відповідальних виконавців, які будуть залучені до процедур фіналізації Угоди; підкреслюємо, що випуск фінального платіжного сертифікату буде здійснено після опрацювання всіх питань, що містяться в даному листі.

27. Згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 13.01.2023 №29 "Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" від 21.02.2023 №193 "Деякі питання діяльності центральних органів виконавчої влади" перейменувано Державне агентство автомобільних доріг України на Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України. Затверджено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 439 "Про затвердження Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" та затверджено Положення про Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України, за яким Агентство відновлення є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури. 

28. Листом від 22 червня 2023 року № DH-ONUR/CRE/0581 Інженер офіційно повідомив учасників Угоди про те, що Підрядник виконав усі необхідні умови для фіналізації робіт у зв`язку з розірванням Контракту відповідно до пункту 19.6 Загальних умов. Інженер зазначив, що пропозиція Підрядника щодо оцінки загальних статей витрат була ретельно ним проаналізована та, за результатами розгляду, погоджена Замовником. Також було анонсовано, що Інженер підготує оцінку на дату припинення дії Угоди та надійшле її підряднику для підтвердження, що включена сума справедливо враховує всі витрати понесені підрядником за Угодою, та є повним і остаточним розрахунком за Угодою. 

29. Місяцем пізніше, листом від 24 липня 2023 року № DH-ONUR/CRE/0586, Інженер поінформував сторони про остаточне завершення процесу фіналізації робіт, пов`язаного із розірванням Контракту Підрядником згідно ст. 19.6 Загальних умов. Було констатовано, що протягом січня-липня 2023 року Інженер провів усі необхідні консультації з обома сторонами та попередньо узгодив з ними основні принципи розрахунку вартості виконаних робіт. 

30. Цим же листом Інженер направив Підряднику та Замовнику детальний звіт з оцінки станом на дату припинення дії Контракту. Інженер запропонував Підряднику підтвердити, що включена сума справедливо враховує всі витрати понесені підрядником за Угодою, та є повним і остаточним розрахунком за Угодою, та надіслати Інженеру заявку на фінальний платіжний сертифікат. Також було роз`яснено, що звільнення від зобов`язань сторін відбудеться після сплати замовником вартості фінального платіжного сертифікату згідно з пунктом 19.7 Загальних умов.

31. 25 липня 2023 року Компанія направила Інженеру лист № M05-C9-DOH-23-0593. У цьому повідомленні Підрядник підтвердив, що наведена в оцінці сума в повному обсязі враховує понесені Підрядником витрати. Разом із листом Підрядник надав Інженеру на розгляд і погодження проєкт кінцевого звіту, зазначивши, що після погодження Інженером проєкту, Підрядником буде надіслано Інженеру підписані Компанією примірники для їх підписання Інженером.

32. 10 серпня 2023 року Інженер листом № DH-UAD/CRE/0588 направив до Агентства (Замовника) шість примірників Остаточного платіжного сертифіката за Угодою (щодо Лотів 1- 3). Загальна сума до сплати, зазначена в сертифікаті, склала 21 246 165,07 євро (основний борг). При цьому Інженер нагадав Замовнику про вимоги пункту 14.7 Спеціальних умов Контракту, згідно з якими сплату сум, завірених у остаточному проміжному платіжному сертифікаті, необхідно здійснити протягом 110-ти днів з моменту отримання акта Підрядника Замовником (протягом 110-ти днів від дати отримання даного листа).

33. За умовами Контракту (підпункт 1.1.4.4 пункту 1.1.4 Умов) "остаточний платіжний сертифікат" - це платіжний сертифікат, виданий відповідно до пункту 14.13 Умов, за яким "остаточний платіжний сертифікат" має містити остаточну суму, що підлягає оплаті, зі здійсненням зарахування раніше сплачених Замовником сум. 

34. Згідно з пунктами 14.11 та 14.15 умов Контракту, основна ціна робіт підлягає виплаті в євро, тоді як податок на додану вартість сплачується замовником виключно в національній валюті України за рахунок коштів державного бюджету. В Остаточному платіжному сертифікаті було зафіксовано загальну суму 25 495 398,08 євро, яка складається з основного боргу в розмірі 21 246 165,07 євро та суми податку в розмірі 4 249 233,01 євро. Договірні умови передбачають, що сплата ПДВ здійснюється окремим, але одночасним платежем на український банківський рахунок підрядника. На момент видачі сертифіката валютну суму податку було конвертовано в гривню, внаслідок чого фіксована сума ПДВ до сплати склала 172 450 022,63 грн.

35. Оцінка проводилась Головним Інженером-Резидента Dohwa Engineerinig Co.,Ltd громадянином України ОСОБА_1, який надає консультативні послуги за договором від 24.04.2020 на надання консультаційних послуг по нагляду за ремонтом ділянки автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса км 87+442 км 128+028 в якості Інженера, з урахуванням Поправки №2.

36. Компанія листом від 25.09.2023 №ONUR-M05-C9-UKR-22-0031 просила Агентство якомога швидше вирішити питання методу оплати кінцевого платіжного сертифікату від 25.07.2023 на суму 21 246 165,07 євро, а також оплатити податок на додану вартість відповідно до кінцевого платіжного сертифікату від 25.07.2023 на суму 172 450 022,63 грн. Проте Агентство відповіді на вказаний лист не надіслало, грошові кошти не сплатило.

37. Заперечуючи проти позову, Агентство посилалося на свій лист від 01.09.2023 № 2555/1/09-02/05 до Інженера (т. 3 а.с. 121), в якому висловило незгоду з остаточним платіжним сертифікатом. У цьому зверненні Замовник стверджував, що засертифіковані обсяги робіт суттєво перевищують контрактні, а у Агентства відсутня інформація щодо підстав для таких відхилень від проєктних рішень, у зв`язку з чим вимагало від Інженера детальних роз`яснень.

38. Під час судового розгляду представник відповідача стверджував, що Інженер не надав відповіді на цей запит, тоді як представник позивача наполягав, що Інженер взагалі не отримував вказаного листа.

39. Суд першої інстанції встановив, що матеріали справи не містять жодних належних доказів (електронних квитанцій, повідомлень про доставку тощо), які б підтверджували факт надсилання Агентством листа від 01.09.2023 та його отримання Інженером. У зв`язку з цим, посилання відповідача на цей лист як на доказ вчинення дій щодо оспорювання обсягів робіт не було взято судом до уваги як належне підтвердження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

40. Господарський суд міста Києва рішенням від 24.06.2024 у справі № 910/3022/24 позов задовольнив; стягнув з відповідача на користь позивача 21 246 165,07 євро основного боргу, що станом на день прийняття рішення у даній справі за курсом Національного банку України еквівалентно становить 918 571 572,95 грн, 172 450 022,63 грн податку на додану вартість та 1 059 800,00 грн судового збору.

41. Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем належним чином повідомлено про розірвання Угоди, Інженером, який діє в інтересах Замовника, складено детальний звіт виконаних підрядником робіт, за результатами чого виставлено Замовнику остаточний (кінцевий) платіжний сертифікат на суму 25 495 398,08 євро, яка складається з основної суми 21 246 165,07 євро (станом на день прийняття рішення у даній справі (24.06.2024) за курсом Національного банку України 1 євро до гривні 43,2347, що еквівалентно 918 571 572,95 грн) та ПДВ у сумі 4 249 233,01 євро (оплата частки ПДВ в євро здійснюється в гривнях за офіційним курсом НБУ, який діяв на кінець операційного дня, в якому було складено платіжний сертифікат, тобто на 25.07.2023, та становить 172 450 022,63 грн), проте відповідач наведену суму позивачу не сплатив.

42. 10.03.2025 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

43. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що:
- суд першої інстанції, розглядаючи клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, дійшов правильного висновку про те, що за умовами Контрактної угоди сторонами не визначено арбітражного суду, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), тобто умови Контрактної угоди не містять вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має здійснюватися арбітражний розгляд, а тому на даний спір поширюється юрисдикція Господарського суду міста Києва, і для вирішення даного спору має застосовуватися відповідне законодавство України з особливостями, встановленими Законом України "Про міжнародне приватне право";
- суд першої інстанції залишив поза увагою заяву відповідача про виклик свідка - Головного інженера ОСОБА_1 . Поданий відповідачем електронний лист Агентства від 01.09.2023 № 2555/1/09-02/05, адресований Головному інженеру та позивачу, та заява про виклик свідка, подані на стадії розгляду справи по суті, яка за статтею 194 ГПК України передбачає розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат;
- із зібраних у матеріалах справи № 910/3022/24 доказів не можливо встановити вартість робіт, виконаних позивачем до розірвання Контрактної угоди та вартість обладнання, на підставі яких Головним інженером здійснено оцінку та визначено суму в остаточному кінцевому платіжному сертифікаті;
- для підтвердження вартості устаткування і матеріалів позивач мав надати відповідні первинні документи. Враховуючи положення чинного законодавства України, такими доказами є видаткові накладні - первинний бухгалтерський документ, який засвідчує факт передачі товару, товарно-транспортні накладні, які є основним документом на переміщення вантажів у внутрішніх автомобільних перевезеннях, міжнародні митні декларації, що підлягають застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України;
- за умовами пункту 10.2 Умов роботи передаються на підставі актів здачі-приймання для будь-якої частини об`єктів. Тоді як матеріали даної справи не містять актів здачі-приймання робіт; 
- матеріали справи також не містять проектно-кошторисної документації в рамках виконання Контрактної угоди № 9 від 20.01.2020 та доказів на підтвердження придбання Підрядником матеріалів, обладнання та устаткування, які після оплати відповідачем повинні перейти у його власність. Так само у матеріалах справи відсутні наступні докази: виконавчі креслення (план дороги, типові поперечні перерізи, схему організації дорожнього руху, водоперепускні споруди, штучні споруди, плани перенесення комунікацій, влаштування зовнішнього освітлення); виконавча геодезична зйомка; журнали виробництва робіт, генпідрядника/субпідрядників; акти прихованих робіт і запити на інспекцію (провести фінальну звірку); матеріали, що підтверджують якість (протоколи випробувань, сертифікати якості тощо, провести фінальну звірку); листи вимірів обсягів (провести фінальну звірку); звітність Контрактної угоди, якої не вистачає; обґрунтований розрахунок витрат загальних статей Підрядника; докази щодо матеріалів, що повертаються замовнику (металобрухт, лампи освітлення тощо);
- матеріали даної справи не містять доказів взяття відповідачем зобов`язання зі сплати ПДВ за Контрактом за наявності відповідного бюджетного асигнування. Крім того, враховуючи припинення фінансування Контракту з боку Міжнародних фінансових організацій, зобов`язання відповідача перед позивачем також мають бути включені як бюджетні зобов`язання;
- оскільки у період 2021- 2025 років фінансування з боку Європейського інвестиційного банку та Європейського банку реконструкції та розвитку було відсутнє через відмову банків у наданні кредитів, зобов`язання відповідача щодо оплати робіт за Контрактною угодою від 20.01.2020 мали б виконуватися за рахунок Державного бюджету України. Проте таке виконання повинно відбуватися з урахуванням положень Бюджетного кодексу України;
- зобов`язання відповідача за виконання позивачем робіт за Контрактною угодою від 20.01.2020, укладеною між позивачем та відповідачем у зв`язку із відмовою у наданні кредитування даної Угоди Європейським інвестиційним банком та Європейським банком реконструкції та розвитку має відбуватись за рахунок Державного бюджету України з урахуванням положень Бюджетного кодексу України. Матеріали даної справи не містять доказів взяття відповідачем зобов`язання зі сплати ПДВ за Контрактом за наявності відповідного бюджетного асигнування. Крім того, враховуючи припинення фінансування Контракту з боку Міжнародних фінансових організацій, зобов`язання відповідача перед позивачем також мають бути включені як бюджетні зобов`язання. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги та підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та викладені у відзиві на касаційну скаргу. 

44. 04.04.2025 позивач подав до Верховного Суду через систему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій просить постанову апеляційного господарського суду скасувати та залишити рішення суду першої інстанції в силі.

45. На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що у питаннях визначення права, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, необхідно керуватися положеннями Кредитної угоди між Україною і Європейським банком реконструкції та розвитку від 26.11.2010; Фінансовою угодою між Україною та Європейським інвестиційним банком від 27.05.2011; умовами Контракту № 9, а не нормами внутрішнього законодавства України. Скаржник вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення у справі, яке було помилково скасоване судом апеляційної інстанції через неправильне застосовування норм матеріального права, зокрема:
- застосування до спірних правовідносин норм закону, який не підлягав застосуванню: статей 9, 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 щодо обов`язковості застосування первинних документів "Акт приймання виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-2в); 2) "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-3) у спірних правовідносинах;
- незастосування норм закону, який підлягав застосуванню, а саме: статей 3, 6, 627, 628, 630 Цивільного кодексу України, статті 179 Господарського кодексу України, частин перших статей 32 та 33 Закону України "Про міжнародне приватне право", пункти 4, 5, 120 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві відповідно, затверджених постановою КМУ від 01.08.2005 № 668 та ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, щодо можливості використання положень міжнародних договорів FIDIC щодо порядку та процедури підтвердження виконання робіт та вартості таких робіт; частини першої статті 9 Конституції України, частин першої, другої статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", частин першої, другої статті 6 Закону України "Про публічні закупівлі", частини другої статті 10 Цивільного кодексу України про те, що в разі, якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

46. В обґрунтування випадку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05.06.2018 у справі № 903/133/15, від 14.06.2018 у справі № 908/1361/17, від 14.08.2019 у справі № 917/1734/17 (що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання); від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19, від 03.04.2018 у справі № 908/1076/17 (відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання).

47. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питань застосування норм статей 9, 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", статей 6, 627, 628, 630 Цивільного кодексу України, статті 179 Господарського кодексу України, частин перших статей 32 та 33 Закону України "Про міжнародне приватне право", пунктів 4, 5, 120 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві відповідно, затверджених постановою КМУ від 01.08.2005 № 668 та ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, щодо можливості використання положень міжнародних договорів FIDIC стосовно порядку та процедури підтвердження виконання робіт та вартості таких робіт замість передбачених національним правом України первинних документів "Акт приймання виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-2в), "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-3) у подібних правовідносинах. Також скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм частини першої статті 9 Конституції України, частин першої, другої статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", частин першої, другої статті 6 Закону України "Про публічні закупівлі", частини другої статті 10 Цивільного кодексу України щодо пріоритетного застосування правил міжнародного кредитного договору та укладеного на виконання такого кредитного договору контракту з використанням типової форми FIDIC перед нормами внутрішнього законодавства України.

48. Крім того, скаржник зазначає, що апеляційний господарський суд допустив порушення норм процесуального права - частини третьої статті 53 ГПК України, пункту 4 частини другої статті 129 Конституції України, оскільки у цій справі під час розгляду Господарським судом міста Києва до початку розгляду справи судом по суті прокурор не вступав, а тому прокурор не має особливого статусу і не наділений повноваженнями щодо вступу у справу на стадії її апеляційного перегляду всупереч частині третій статті 53 ГПК України. Скаржник посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 910/24431/16 та практику Європейського суду з прав людини стосовно застосування зазначеної норми права.

49. Верховний Суд ухвалою від 21.04.2025 відкрив касаційне провадження у справі та призначив до розгляду касаційну скаргу.

50. 15.05.2025 відповідачем подано відзив на касаційну скаргу в якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін. 

51. Вказаний відзив мотивовано, зокрема, наступним:
- банками було припинене фінансування у відповідності до правил закупівель, які є частиною Кредитної та Фінансової угод на виконання яких був укладений Контракт, а покладання фінансування на замовника у випадку порушення цих правил Підрядником ні у правилах ні у контракті не передбачене;
- відповідачем неодноразово було повідомлено позивача як про припинення міжнародного фінансування, так і про неможливість фінансування відповідних робіт за рахунок бюджетних коштів, оскільки відповідні бюджетні зобов`язання відсутні;
- відповідач безпідставно вирішив стверджувати в своїй касаційній скарзі про те, що з урахуванням положень вищенаведених правових норм, Контракт № 9 і його складова частина Червона книга FIDIC, є частиною національного законодавства України і має пріоритетне право перед іншими відповідними актами законодавства, зокрема, ДБН, ДСТУ, ГОСТ тощо;
- заявляючи про пріоритетність Контракту № 9 і його складової частини Червоної книги FIDIC перед іншими відповідними актами законодавства, зокрема, ДБН, ДСТУ, ГОСТ тощо, позивач в своїй касаційній скарзі випустив з уваги ті факти, які були встановлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та, які залишені поза увагою суду першої інстанції;
- матеріали справи не містять проектно-кошторисної документації в рамках виконання Контрактної угоди № 9 від 20.01.2020 та доказів на підтвердження придбання Підрядником матеріалів, обладнання та устаткування, які після оплати відповідачем повинні перейти у його власність;
- твердження позивача в своїй касаційній скарзі про підтвердження ним своїх позовних вимог належними та допустимими доказами, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки надані ним докази не є достатніми у їх сукупності для всебічного розгляду справи та прийняття позитивного для позивача рішення у справі.

Позиція Верховного Суду
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство

52. Договори підряду (субпідряду) на капітальне будівництво укладаються і виконуються на загальних умовах укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до закону. Договори підряду на капітальне будівництво за участі іноземних суб`єктів господарювання укладаються і виконуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, міждержавними угодами, а також особливими умовами укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затвердженими в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (стаття 323 ГК України). 

53. Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 р. № 668, встановлюють, що договори підряду в будівництві за участю іноземних суб`єктів господарювання укладаються і виконуються в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також цими Загальними умовами, іншими актами законодавства. Якщо у міжнародному договорі України, укладеному в установленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені цими загальними умовами, застосовуються правила відповідного міжнародного договору.

54. Згідно з положеннями абз. 3 п. 4 Загальних умов, під час укладання договорів підряду сторони мають право використовувати міжнародні форми договорів, звичаї та рекомендації міжнародних та вітчизняних організацій відповідно до законодавства України. Відповідно до особливостей укладення та виконання договорів підряду за участю іноземних суб`єктів господарювання, під час укладення зовнішньоекономічних договорів підряду сторони мають право використовувати міжнародні звичаї та рекомендації міжнародних організацій (п. 120 Загальних умов).

55. Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України (частина перша статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність").

56. Суб`єкти господарської діяльності України та іноземні суб`єкти господарської діяльності при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності керуються, зокрема, принципом верховенства закону, що полягає у: регулюванні зовнішньоекономічної діяльності тільки законами України; забороні застосування підзаконних актів та актів управління місцевих органів, що у будь-який спосіб створюють для суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності умови менш сприятливі, ніж ті, які встановлені законами України (стаття 2 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність").

57. Отже, національне законодавство (статті 6, 627 ЦК України, стаття 179 ГК України, Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність", Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві) прямо дозволяє суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності використовувати міжнародні звичаї, рекомендації та форми договорів. 

58. Суд апеляційної інстанції відмовив у позові, мотивуючи, зокрема, це тим, що позивач не надав первинних документів (актів форми КБ-2в та довідок КБ-3). Водночас суд апеляційної інстанції не надав жодної оцінки тієї обставини, що у даному випадку Контракт укладено відповідно до типового контракту (проформи), що розроблено міжнародною федерацією інженерів-консультантів Federation Internationale Des Ingenieurs-Conseils (далі - FIDIC), яка передбачає підтвердження робіт саме через платіжні сертифікати, а не у спосіб складання сторонами необхідних первинних документів "Акт приймання виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-2в); 2) "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-3), типову форму яких затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 "Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013". 

59. Держава (в особі Укравтодору), уклавши контракт на основі FIDIC, погодилася на ці правила. Суд апеляційної інстанції не надав оцінки умовам Контракту, який не визнався недійсним, і визначає, що після розірвання Контракту згідно з пунктом 19.6 Контракту Інженер повинен визначити вартість виконаної роботи і видати платіжний сертифікат, який має включати: (а) суми, що належать до сплати за будь-яку виконану роботу, вартість якої вказана в Контракті; (б) вартість обладнання та матеріалів, замовлених для будівництва Об`єктів, які були поставлені Підряднику, або за прийняття поставок яких Підрядник несе відповідальність; (в) суму будь-яких інших витрат чи зобов`язань, які в цих обставинах були обґрунтовано понесені або прийняті на себе Підрядником в очікуванні завершення будівництва Об`єктів; (г) вартість вивезення тимчасових об`єктів і обладнання Підрядника з майданчику і їх повернення в місце здійснення діяльності Підрядника в його країні; (д) вартість на день розірвання Контракту репатріації робітників і службовців Підрядника, що найняті у зв`язку із будівництвом Об`єктів.

60. Суд апеляційної інстанції порушив принцип верховенства закону, закріплений у статті 2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність». Ця норма гарантує регулювання зовнішньоекономічної діяльності виключно законами України та забороняє застосування підзаконних актів (яким є Наказ Мінрегіону № 293 про затвердження форм КБ-2в/КБ-3), що створюють для іноземних суб`єктів умови менш сприятливі, ніж встановлені законом. Вимагаючи від іноземного Підрядника надання документів, не передбачених умовами міжнародного Контракту, апеляційний суд застосував до нього обмежувальні вимоги національних підзаконних актів (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), що суперечить природі контрактів FIDIC. 

61. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову виходив, зокрема, з того, що із зібраних у матеріалах справи № 910/3022/24 доказів не можливо встановити вартість робіт, виконаних позивачем до розірвання Контрактної угоди та вартість обладнання, на підставі яких Головним інженером здійснено оцінку та визначено суму в остаточному кінцевому платіжному сертифікаті.

62. Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на лист №2555/1/09-02/05 від 01.09.2023 (т. 3 а.с. 121), адресований позивачу та Головному інженеру ОСОБА_1, в якому відповідач просив надати детальні роз`яснення по змінах та відхиленнях від проектних рішень та обсягів, передбачених контрактною документаціє, через відсутність у відповідача інформації стосовно підстав виконання додаткових робіт, вартість яких, за твердженням Агентства, перевищують обсяги робіт. Зазначений лист Агентства, підписаний кваліфікаційним електронним підписом голови відповідача та є електронним документом у розумінні Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

63. Суд першої інстанції відхилив цей лист, оскільки відсутні докази його надсилання. Водночас суд апеляційної інстанції зазначив, що "суд першої інстанції залишив поза увагою заяву відповідача про виклик свідка - Головного інженера ОСОБА_1", і також зробив висновок, що: "поданий відповідачем лист, адресований Головному інженеру та позивачу, та заява про виклик свідка, подані на стадії розгляду справи по суті, яка за статтею 194 ГПК України передбачає розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат".

64. Отже, суд апеляційної інстанції так само, як і суд першої інстанції, не брав до уваги доказ відповідача - лист № 2555/1/09-02/05 від 01.09.2023, і відмовив у виклику свідка за заявою відповідача з підстав порушення стадійності господарського процесу. Водночас не зважаючи на відхилення цього доказу та клопотання, суд апеляційної інстанції, фактично прийняв позицію відповідача про недоведеність обсягів робіт, поклавши весь тягар доказування на позивача і вимагаючи від нього документи (КБ-2в), не передбачені міжнародним Контрактом, хоча Інженер (і це передбачено Контрактом) вже визначив цю вартість у сертифікаті, натомість доказів, які б спростовували ці обсяги в матеріалах справи відсутні, чим було порушено принцип змагальності.

65. Частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

66. Аналіз вказаної норми дозволяє дійти висновку про те, що суд не позбавлений права призначити судову експертизу у справі з власної ініціативи, в порядку передбаченому статтею 99 Господарського процесуального кодексу України.

67. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення першої інстанції, обґрунтував відмову в позові тим, що наявні докази (зокрема, звіт Інженера без первинних документів) не дозволяють достовірно встановити вартість фактично виконаних робіт та обладнання. Водночас, дійшовши висновку про недостатність доказів для визначення реального обсягу та вартості робіт, суд не скористався своїм правом призначити відповідну експертизу за власною ініціативою, зважаючи на наявність у суду сумнівів щодо розрахунків Інженера (який діє як квазі-експерт за контрактом FIDIC). Призначення експертизи було б єдиним об`єктивним способом перевірити реальність виконання робіт та усунути сумніви без порушення процесуальних прав позивача, який покладався на сертифікати Інженера, з огляду на відсутність будь-яких заперечень зі сторони Замовника (відповідача) щодо розрахунків інженера вартості проведених Підрядником робіт на дату припинення дії Контракту (лист від 08.06.2023 - п. 3.0 наданої Інженером (Dohwa Engineering Co. Ltd) оцінки на дату припинення дії Контракту), відсутність таких заперечень Замовника (відповідача) щодо обсягу та вартості виконаних робіт у поданому в першій інстанції відзиві на позов з послідуючим заявленням вперше зауважень до визначених Інженером обсягів та вартості робіт лише на стадії розгляду даної справи по суті в суді першої інстанції після закриття підготовчого провадження і подання заяв по суті спору.

68.  Непризначення експертизи судом апеляційної інстанції за власною ініціативою в такій ситуації та відмова в позові з підстав недоведеності свідчить про неповноту з`ясування обставин справи.

69. Суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки статусу Інженера у правовідносинах сторін. Згідно з підпунктом "а" пункту 3.1 Загальних умов FIDIC, Інженер, здійснюючи свої повноваження (зокрема сертифікацію робіт), діє від імені Замовника, але повинен діяти нейтрально, справедливо та неупереджено, забезпечуючи баланс інтересів. Отже, видача Інженером Остаточного платіжного сертифіката є дією, вчиненою уповноваженим представником Замовника, що підтверджує прийняття робіт та погодження їх вартості. Відмова суду визнати цей документ належним доказом без проведення експертизи чи надання доказів змови/недобросовісності Інженера є безпідставним перекладанням тягаря доказування на позивача та порушенням принципу змагальності.

70. Відтак, передчасними є висновки суду апеляційної інстанції про неможливість встановлення вартості робіт, виконаних позивачем до розірвання Контрактної угоди та вартості обладнання, оскільки, відмовляючи у задоволенні позову з підстав неможливості встановлення вартості робіт виконаних позивачем до розірвання Контрактної угоди та вартості обладнання, суд апеляційної інстанції в цьому випадку не вжив усіх передбачених чинним процесуальним законом заходів для встановлення дійсних обставин щодо спірних правовідносин, а оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції фактично ґрунтується на припущеннях щодо неможливості встановлення вартості робіт, виконаних позивачем до розірвання Контрактної угоди та вартість обладнання. 

71. При цьому, враховуючи зміст позовних вимог та предмет доказування у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що вказане є визначальним для правильного вирішення спору та в цьому випадку потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

72. Суд апеляційної інстанції допустив істотне порушення норм процесуального права (частина третя статті 53 ГПК України), дозволивши вступ прокурора у справу на стадії апеляційного провадження. 

73. Зокрема, частина третя статті 53 ГПК України визначає, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

74. Отже, як слушно зазначає скаржник, вступ прокурора допускається лише до початку розгляду справи по суті в суді першої інстанції. На стадії апеляційного провадження процесуальний закон передбачає іншу форму участі прокурора - подання апеляційної скарги, а не вступ у справу, яка вже розглядається.

75. У справі, що розглядається, 07.11.2024 Київська міська прокуратура звернулася до Північного апеляційного господарського суду із заявою про вступ у справу № 910/3022/24. Суд апеляційної інстанції не постановляв ухвалу, в якій б з посиланням на норми чинного законодавства, було обґрунтовано можливість вступу прокурора в суді апеляційної інстанції. Також відповідні мотиви не наведені у постанові. Оскільки прокурор не брав участі у розгляді справи в першій інстанції, його залучення на етапі апеляції порушило принцип рівності сторін та створило для держави (відповідача) невиправдані процесуальні переваги. У постанові не наведено мотивів, чому уповноважений державний орган (Агентство) не може самостійно захистити ці інтереси та чому такий вступ є необхідним саме на стадії апеляції всупереч прямій забороні процесуального закону.

76. Позиція апеляційного суду прямо суперечить висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.03.2018 у справі № 910/24431/16. У цій постанові Верховний Суд чітко зазначив, що вступ прокурора допускається лише на етапі першої інстанції до початку розгляду по суті, а не під час перегляду судових рішень вищими інстанціями.

77. Висновок апеляційного суду про неможливість стягнення коштів через відсутність бюджетних асигнувань прямо суперечить усталеній практиці Верховного Суду (постанови від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19, від 03.04.2018 у справі № 908/1076/17, на які посилається Скаржник, а також у постановах від 07.11.2019 у справі №916/1345/18, від 24.07.2019 у справі №916/16397/15, від 18.07.2019 у справі №918/229/17, від 17.04.2018 у справі №911/4249/16, від 30.03.2020 у справі №910/3011/19, від 25.06.2018 у справі №910/29343/15, від 11.08.2020 у справі №910/4919/19, від 12.03.2024 у справі №910/5174/23, від 21.01.2022 у справі №925/1545/20, від 21.02.2018 у справі №923/1292/16, від 23.03.2018 у справі №904/6252/17, від 06.06.2018 у справі №916/2456/17, від 28.01.2019 у справі №917/611/18, від 26.11.2025 у справі № 910/9414/24). 

78.  У рішеннях Європейського Суду з прав людини також неодноразово зазначалось, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (рішення від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та рішення від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України").

79. Отже, відсутність у боржника (державного органу) необхідних коштів або невиконання ним внутрішніх процедур щодо взяття бюджетних зобов`язань не звільняє його від обов`язку виконати господарське зобов`язання, яке виникло на підставі чинного Контракту, особливо якщо буде встановлено (доведено), що роботи були фактично виконані та прийняті Інженером.

80. Суд апеляційної інстанції послався на висновки у постанові ОП КГС ВС від 15.03.2024 у справі № 916/1621/22, які стосуються стандартних договорів підряду, що фінансуються напряму з державного бюджету та регулюються виключно національним законодавством (ЦК України, ГК України, БК України). Натомість у справі № 910/3022/24 Контрактна угода укладена на виконання міжнародних договорів (Кредитна угода з ЄБРР та Фінансова угода з ЄІБ), ратифікованих законами України. У справі наявний іноземний елемент та пріоритет міжнародних договорів, Умови фінансування та оплати визначалися правилами МФО та контрактом FIDIC, а не виключно Порядком № 309 чи внутрішніми інструкціями Держказначейства, що виключає можливість застосування обмежень Бюджетного кодексу (щодо відсутності асигнувань чи календарного плану) як підстави для звільнення держави від оплати за виконані роботи. Отже висновки у постанові ОП КГС ВС від 15.03.2024 у справі № 916/1621/22 зроблені у неподібних правовідносинах.

81. Відтак, підстава касаційного оскарження, передбачена п.1 ч.2 ст. 287 ГПК, знайшла своє підтвердження.

82. У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції. Разом з тим, з огляду на вищенаведене, враховуючи те, що Суд дійшов висновку про необхідність дослідження та встановлення фактичних обставин справи, що не було належним чином здійснено судом апеляційної інстанції, який зробив висновок про недоведеність позовних вимог, допустивши порушення норм процесуального права, а в силу вимог статті 300 Господарського процесуального кодексу України дослідження та встановлення фактичних обставин справи виходить за межі повноважень Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги та про направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

83. З огляду на зазначене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права - статей 86, 99 Господарського процесуального кодексу України, не застосовано норми матеріального права - статті 1 Закону України "Про судову експертизу", що в свою чергу унеможливило встановлення дійсних обставин справи, з огляду на що суд дійшов передчасних висновків про те, що із зібраних у матеріалах справи № 910/3022/24 доказів не можливо встановити вартість робіт, виконаних позивачем до розірвання Контрактної угоди та вартість обладнання, а тому постанову суду апеляційної інстанції від 10.03.2025 слід скасувати, а справу № 910/3022/24 направити на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

84. При новому розгляді суду необхідно дослідити та встановити в порядку передбаченому законом наведені обставини, надати оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, надати належну оцінку зібраним у справі доказам, їх належності та допустимості, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону, з урахуванням зауважень викладених у цій постанові ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

85. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

86. З огляду на наведене, Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги, скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 та направлення справи № 910/3022/24 на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Судові витрати

87. Оскільки Касаційний господарський суд дійшов висновку, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 у справі № 910/3022/24 підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції на новий апеляційний розгляд, то розподіл судових витрат, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Onur Taahhut Tasimacilik Insaat Ticaret ve Sanayi A.S. в особі її Представництва "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 у справі № 910/3022/24 скасувати.

3. Справу № 910/3022/24 направити на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко