ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року
м. Київ

справа № 641/1905/21
провадження № 61-11381сво25

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Грушицького А. І. (суддя-доповідач),
суддів: Зайцева А. Ю., Крата В. І., Луспеника Д. Д., Синельникова Є. В., Фаловської І. М., Червинської М. Є., 

учасники справи:
стягувач - ОСОБА_1 , 
боржник - комунальне підприємство «Салтівське трамвайне депо», 
заінтересована особа - комунальне підприємство «Харківський вагоноремонтний завод»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року, постановлену під головуванням судді Богдан М. В., та постанову Харківського апеляційного суду від 24 липня 2025 року в складі колегії суддів Яцини В. Б., Мальованого Ю. М., Маміної О. В. 

у справі за позовом  ОСОБА_1 до комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення грошових коштів за заявою комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Стислий виклад позиції заявника

У квітні 2024 року комунальне підприємство«Салтівське трамвайне депо» 
(далі - КП «Салтівське трамвайне депо») звернулось із заявою про заміну вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» (далі - КП «Харківський вагоноремонтний завод») про стягнення грошових коштів.

Заяву мотивовано тим, що Комінтернівський районний суд м. Харкова заочним рішенням від 29 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 
до КП «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення грошових коштів задовольнив. Стягнув з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат у розмірі 139 974,85 грн та 3 % річних у розмірі 48 101,89 грн, усього 188 076,74 грн. Стягнув з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь держави судовий збір у розмірі 1 880,76 грн. З метою примусового виконання рішення відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

Комінтернівський районний суд м. Харкова ухвалою від 19 квітня 2023 року задовольнив заяву ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчих листах у справі № 641/1905/21 за позовом ОСОБА_1 до КП «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення грошових коштів. Замінив боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з КП «Харківський вагоноремонтний завод» (м. Харків, вул. Плеханівська, 96, ЄДРПОУ 34859507), який припинив діяльність, на його правонаступника КП «Салтівське трамвайне депо» (м. Харків, просп. Тракторобудівників, буд. 109, ЄДРПОУ 37766028).

Рішенням 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23 відмінено рішення 31 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації». На підставі вказаного рішення внесено інформацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У зв`язку із скасуванням рішення про припинення та, відповідно, у зв`язку із відновленням діяльності КП «Харківський вагоноремонтний завод» призначено нового керівника (Оклей В. Л.).

Отже, КП «Харківський вагоноремонтний завод» на сьогодні не припинило свою діяльність та є боржником у справі № 641/1905/21.

КП «Салтівське трамвайне депо» просило замінити сторону боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з КП «Салтівське трамвайне депо» на його правонаступника КП «Харківський вагоноремонтний завод», 
яке не припинило свою діяльність.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Комінтернівський районний суд м. Харкова ухвалою від 25 червня 2024 року заяву КП «Салтівське трамвайне депо» задовольнив. Замінив сторону боржника КП «Салтівське трамвайне депо» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року у справі № 641/1905/21 за позовом ОСОБА_1 
до КП «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення грошових коштів на його правонаступника КП «Харківський вагоноремонтний завод», 
яке не припинило свою діяльність.

Ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що рішенням 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23 скасовано рішення 31 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації», тому на цей час, оскільки КП «Харківський вагоноремонтний завод» не припинило свою діяльність, воно є боржником у справі № 641/1905/21.

Харківський апеляційний суд постановою від 24 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року - без змін.

Постанову апеляційний суд мотивував тим, що у статтях 104 та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може безумовно пов`язуватися із внесенням запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. Під час реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків у разі такого виду реорганізації неможливий.

Апеляційний суд також зазначив, що у справі, що переглядається, вирішальними фактами для визначення підстав для правонаступництва КП «Харківський вагоноремонтний завод» мають бути: наявність певних відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та встановлений факт незавершення процедури припинення юридичної особи - боржника, що дає змогу суду визначити належного боржника. За наведених обставин суд першої інстанції, з висновками якого погодилася колегія суддів апеляційного суду, дійшов правильного висновку про існування правових підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні, оскільки КП «Салтівське трамвайне депо» не є правонаступником прав та обов`язків КП «Харківський вагоноремонтний завод», яке наразі не перебуває в стані припинення (ліквідації). КП «Харківський вагоноремонтний завод» не є ліквідованим, а з 2014 року до 18 серпня 2023 року перебувало лише на стадії припинення (ліквідації), тобто боржник (КП «Харківський вагоноремонтний завод») не втрачав статусу юридичної особи, а тому повернення його процесуальних обов`язків у виконавчому провадженні у такому випадку з цієї причини є можливим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

03 вересня 2025 року Походенко О. Я. через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 24 липня 2025 року, в якій просить оскаржувані рішення судів скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви КП «Салтівське трамвайне депо» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що оскільки боржник вибув з виконавчого провадження, він не є заінтересованою особою, яка може звертатися до суду та до виконавчої служби із заявою про заміну сторони цього виконавчого провадження, а заінтересованою особою щодо такого звернення є правонаступник. Суди не повинні були розглядати заяву боржника про заміну сторони виконавчого провадження.

Комінтернівський районний суд м. Харкова ухвалою від 10 січня 2024 року у справі № 641/1905/21 у задоволенні заяви КП «Салтівське трамвайне депо» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення суми відмовив. КП «Салтівське трамвайне депо» оскаржило вказану ухвалу в апеляційному порядку. Харківський апеляційний суд постановою від 17 квітня 2024 року змінив мотиви ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 січня 2024 року у справі № 641/1905/21. Зокрема суд зазначив, що заяву про заміну сторони виконавчого провадження подано до суду до прийняття рішення 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23, яким відмінено рішення 31 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації».

Постановою від 13 листопада 2024 року у справі № 641/1905/21 Верховний Суд касаційну скаргу боржника залишив без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 січня 2024 року, в незміненій після апеляційного перегляду частині, та постанову Харківського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року - без змін. Суд вказав, що боржник на час розгляду цієї заяви не перебуває у стані припинення, і погодився із судовими рішеннями, оскільки заявник не навів жодних підстав, передбачених статтею 55 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» для заміни сторони виконавчого провадження, а судові рішення у цій справі, якими боржника у виконавчому провадженні замінено на КП «Салтівське трамвайне депо», він у касаційному порядку не оскаржував. Тобто, на час розгляду цієї заяви такі судові рішення є чинними.

КП «Харківський вагоноремонтний завод» останні десять років будь-якої діяльності не здійснювало, банківських рахунків не має, звітів не здає, поштову кореспонденцію не отримує.

Оскільки відсутні докази матеріального правонаступництва від КП «Салтівське трамвайне депо» до КП «Харківський вагоноремонтний завод», відповідно, відсутні підстави для переходу прав у виконавчому провадженні.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відзиви на касаційну скаргу від учасників справи до Верховного Суду не надходили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 08 вересня 2025 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали з Слобідського районного суду м. Харкова. 

15 вересня 2025 року матеріали справи № 641/1905/21 надійшли до Верховного Суду. 

Верховний Суд ухвалою від 08 грудня 2025 року призначив справу до судового розгляду. 

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 10 грудня 2025 року справу передав на розгляд Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 14 січня 2026 рокуприйняв справу та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Мотиви передання справи на розгляд Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду 

Передаючи справу на розгляд Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду посилається на те, що у практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду сформувався різний підхід до застосування у цій категорії справ статей 55, 442 ЦПК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та вказує на наявність підстав для відступлення від висновку щодо застосування наведених норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2024 року у справі № 641/1055/20 (провадження № 61-1947св24).

Колегія суддів зазначає, що вказана справа передається на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду з метою вирішення питання наявності 
підстав для заміни боржника КП «Салтівське трамвайне депо» на його правонаступника - КП «Харківський вагоноремонтний завод», яке не припинило свою діяльність, за умови, що раніше КП «Харківський вагоноремонтний завод» вже було замінене його правонаступником КП «Салтівське трамвайне депо».

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне за результатом розгляду цієї справи зробити такий висновок: «КП «Харківський вагоноремонтний завод» не має достатньої інституційної та операційної незалежності від територіальної громади. Саме територіальна громада прийняла рішення про припинення КП «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації, на підставі якого припинено діяльність КП «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом його приєднання до КП «Салтівське трамвайне депо», та його не реалізовувала протягом значного періоду часу. 

КП «Салтівське трамвайне депо» на час розгляду цієї заяви не ліквідовано, не перебуває у стані припинення, між ним та КП «Харківський вагоноремонтний завод» не існує договірних правовідносин, які б свідчили про правонаступництво у цій справі. Тому відсутні підстави для його зворотної заміни на КП «Харківський вагоноремонтний завод».

Рішення 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23, яким скасовано рішення 31 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації», не свідчить про правонаступництво КП «Харківський вагоноремонтний завод» після КП «Салтівське трамвайне депо».

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що Комінтернівський районний суд м. Харкова заочним рішенням від 29 вересня 2021 року у справі № 641/1905/21 за позовом ОСОБА_1 до КП «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення грошових коштів позовні вимоги задовольнив. Присудив до стягнення 
з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат у розмірі 139 974,85 грн та 3 % річних у розмірі 48 101,89 грн, усього 188 076,74 грн.

13 березня 2023 року до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження звернувся ОСОБА_2 , посилаючись на те, що рішенням Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 припинено діяльність КП «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом його приєднання до КП «Салтівське трамвайне депо».

Комінтернівський районний суд м. Харкова ухвалою від 19 квітня 2023 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні задовольнив.

Замінив сторону боржника КП «Харківський вагоноремонтний завод» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року у справі № 641/1905/21 про стягнення з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь ОСОБА_1 суми інфляційних втрат у розмірі 139 974,85 грн 
та 3 % річних у розмірі 48 101,89 грн, усього 188 076,74 грн, на його правонаступника КП «Салтівське трамвайне депо», ЄДРПОУ 37766028, м. Харків, просп. Тракторобудівників, буд. 109.

Харківський апеляційний суд постановою від 02 серпня 2023 року ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2023 року залишив без змін. Постанову мотивовано тим, що на підставі пункту 1 рішення Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 КП «Салтівське трамвайне депо» є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків КП «Харківський вагоноремонтний завод» і таке правонаступництво (універсальне правонаступництво) не пов`язується з державною реєстрацією припинення боржника, тому датою виникнення універсального правонаступництва, яке припиняється шляхом приєднання, слід вважати дату прийняття рішення від 26 лютого 2014 року№ 1505/14, з якої КП «Салтівське трамвайне депо» є правонаступником КП «Харківський вагоноремонтний завод».

Рішенням 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23 скасовано рішення 31 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації».

Як відомо з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, КП «Харківський вагоноремонтний завод» не припинило свою діяльність.

Комінтернівський районний суд м. Харкова ухвалою від 10 січня 2024 року у справі № 641/1905/21 у задоволенні заяви КП «Салтівське трамвайне депо» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення грошових коштів відмовив.

КП «Салтівське трамвайне депо» оскаржило вказану ухвалу в апеляційному порядку.

Харківський апеляційний суд постановою від 17 квітня 2024 року частково задовольнив апеляційну скаргу - змінив мотиви ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 січня 2024 року у справі № 641/1905/21. Зокрема, суд зазначив, що заяву про заміну сторони виконавчого провадження подано до суду до прийняття рішення 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23, яким скасовано рішення 31 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації, а тому посилання на нього в ухвалі є необґрунтованим.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права 
і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти (частина друга статті 11 ЦК України).

Об`єднана палата вже вказувала, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту [постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18)].

Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (стаття 520 ЦК України).

Однією із основних засад цивільного права є стабільність цивільного обороту. На рівні ЦК України як основного регулятора цивільних відносин парламент не унормував підстав та наслідків скасування учасником юридичної особи рішення про припинення такої юридичної особи шляхом приєднання. Якщо юридична особа була боржником і рішення про припинення такої юридичної особи шляхом приєднання «включене» до юридичного складу, зокрема, відбулася на його підставі заміна боржника судом, то скасування учасником юридичної особи рішення про припинення такої юридичної особи шляхом приєднання не є тим юридичним фактом, що зумовлює здійснення зворотної заміни боржника у виконавчому провадженні.

Відповідно до частин першої та другої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Правовим питанням, яке підлягає вирішенню Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цієї справи, є встановлення наявності підстав для зворотної заміни у виконавчому провадженні боржника КП «Салтівське трамвайне депо» на його правонаступника КП «Харківський вагоноремонтний завод», яке не припинило свою діяльність, за умови вже попередньо здійсненої на підставі судового рішення заміни КП «Харківський вагоноремонтний завод» його правонаступником КП «Салтівське трамвайне депо».

Так, процесуальному правонаступництву присвячена стаття 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 442 ЦПК України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець; суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб; неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження; положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Варто зазначити, що стаття 55 ЦПК України вміщена до розділу І «Загальні положення» (глава 4 «Учасники судового процесу») цього Кодексу, яким регламентуються загальні засади щодо складу сторін, третіх осіб судового провадження, осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, їх прав та обов`язків тощо. 

Натомість стаття 442 ЦПК України розташована в розділі VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та інших органів (посадових осіб)», що присвячений врегулюванню відносин, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень. 

Звідси нормативні приписи статті 55 ЦПК України слід вважати загальними стосовно приписів, закріплених статтею 442 цього Кодексу.

Вирішувати питання про заміну сторони виконавчого провадження слід з урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (абзац другий частини другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону України 
«Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна стягувача або боржника іншою особою на підставі юридичних фактів, що зумовили матеріальне правонаступництво.

Отже, процесуальне правонаступництво на стадії виконання судового рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Воно є похідним від матеріального та слідує з відповідних юридичних фактів (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення і перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Схожі за змістом висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 та у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 521/25844/23, від 11 лютого 2026 року у справі № 183/3474/14.

Згідно з установленими у цій справі обставинами Комінтернівський районний суд м. Харкова ухвалою від 19 квітня 2023 року, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року, задовольнив заяву ОСОБА_1 та замінив боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з КП «Харківський вагоноремонтний завод», який припинив діяльність на підставі рішення Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року, на його правонаступника КП «Салтівське трамвайне депо».

Надалі КП «Салтівське трамвайне депо» звернулось до суду 
із заявою про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні, 
у якій просило замінити КП «Салтівське трамвайне депо» на його правонаступника КП «Харківський вагоноремонтний завод», посилаючись на те, що КП «Харківський вагоноремонтний завод» не припинило свою діяльність, оскільки рішенням 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23 скасовано рішення 31 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації».

Отже, заявник вважав, що скасування рішення Харківської міської ради «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації» є підставою для здійснення зворотної заміни сторони у виконавчому провадженні, тобто повернення сторін у первісний стан, оскільки КП «Харківський вагоноремонтний завод» на сьогодні не припинило свою діяльність та є боржником у справі № 641/1905/21.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 106 ЦК України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, 
а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 ЦК України, за приписами частин першої - четвертої якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 296/443/16-ц дійшов висновку про те, що у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. Під час реорганізації шляхом приєднання не має значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків у разі такого виду реорганізації неможливий.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові 
від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17, якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями. При цьому Велика Палата Верховного Суду в зазначеній постанові визнала помилковими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що правонаступництво не відбулося за відсутності в Реєстрі запису про припинення юридичної особи, яка реорганізовувалася.

Отже, правонаступництво юридичної особи відбувається у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106-109 ЦК України) прав і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

У справі, яка переглядається, суд ухвалою замінив боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 у зв`язку з припиненням діяльності КП «Харківський вагоноремонтний завод» на його правонаступника КП «Салтівське трамвайне депо».

Cкасування міською радою попередньо прийнятого нею рішення про припинення юридичної особи шляхом приєднання не є підставою для здійснення зворотної заміни сторони у виконавчому провадженні. 

Матеріали справи не містять доказів, що КП «Харківський вагоноремонтний завод» є правонаступником прав та обов`язків КП «Салтівське трамвайне депо», тому у цій справі відсутні підстави для заміни боржника у виконавчому провадженні. 

Зважаючи на викладене та з урахуванням наведених положень процесуального закону, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, зробив помилковий висновок про наявність підстав для задоволення заяви КП «Салтівське трамвайне депо» про заміну боржника КП «Салтівське трамвайне депо» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року у справі № 641/1905/21 за позовом ОСОБА_1 до КП «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення грошових коштів на його правонаступника КП «Харківський вагоноремонтний завод».

Тому Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду приймає аргументи касаційної скарги щодо відсутності підстав для задоволення поданої КП «Салтівське трамвайне депо» заяви та вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, оскаржувані судові рішення - скасувати із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Щодо наявності підстав для відступлення від висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2024 року у справі № 641/1055/20

Передаючи справу на розгляд Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду посилається на наявність підстав для відступлення від висновку щодо застосування у цій категорії справ статей 
55, 442 ЦПК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2024 року у справі № 641/1055/20 (провадження № 61-1947св24).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2024 року у справі № 641/1055/20 (провадження № 61-1947св24) зазначено, що згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Згідно з рішенням Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 діяльність КП «Харківський вагоноремонтний завод» припинена шляхом його приєднання до КП «Салтівське трамвайне депо». Однак реорганізація КП «Харківський вагоноремонтний завод» не відбулася. Рішенням 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23 скасовано рішення 31 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації». У зв`язку з прийняттям вказаного рішення КП «Салтівське трамвайне депо» вибуло зі сторони виконавчого провадження відповідно до статті 442 ЦПК України. З огляду на зазначене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильних висновків про те, що рішення Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 скасовано, тому діяльність КП «Харківський вагоноремонтний завод» не припинилася. Майно, права та обов`язки КП «Харківський вагоноремонтний завод» не перейшли до правонаступника КП «Салтівське трамвайне депо», а тому КП «Харківський вагоноремонтний завод» має всі права та обов`язки, зокрема і несе відповідальність за борги підприємства. За таких обставин, ураховуючи, що відповідно до рішення 18 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 18 серпня 2023 року № 429/23 КП «Салтівське трамвайне депо» не є правонаступником, а КП «Харківський вагоноремонтний завод» здійснює свою діяльність самостійно, тому саме воно повинно виконувати рішення суду, відповідно, повинно бути боржником та його необхідно замінити. Отже, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення заяви КП «Салтівське трамвайне депо» про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованими.

Тобто в аналогічному спорі зроблені протилежні висновки щодо наявності підстав для здійснення зворотної заміни попередньо заміненого на підставі судового рішення боржника у виконавчому провадженні.

За викладених обставин Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2024 року у справі № 641/1055/20 (провадження № 61-1947св24).

Висновки щодо застосування норми права

У постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (частина друга статті 416 ЦПК України).

На підставі викладеного, частини другої статті 416 ЦПК України, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду висловлює такі висновки про застосування норм права.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Правонаступництво юридичної особи відбувається у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України). 

Однією із основних засад цивільного права є стабільність цивільного обороту. 

На рівні ЦК Україні як основного регулятора цивільних відносин парламент не унормував підстав та наслідків скасування учасником юридичної особи рішення про припинення такої юридичної особи шляхом приєднання. 

Якщо юридична особа була боржником і рішення про припинення такої юридичної особи шляхом приєднання «включене» до юридичного складу, зокрема, відбулася на його підставі заміна боржника судом, то скасування учасником юридичної особи рішення про припинення такої юридичної особи шляхом приєднання не є тим юридичним фактом, що зумовлює здійснення зворотної заміни боржника у виконавчому провадженні.

Висновок за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин першої, четвертої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. 

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви. 

Керуючись статтями 400, 402, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 24 липня 2025 року скасувати і ухвалити нове рішення. 

У задоволенні заяви комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо» про заміну сторони у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А. І. Грушицький   СуддіА. Ю. Зайцев   В. І. Крат   Д. Д. Луспеник   Є. В. Синельников   І. М. Фаловська   М. Є. Червинська