УХВАЛА

26 лютого 2026 року
м. Київ

справа № 166/1168/25
провадження № 61-2026ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 13 січня 2026 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування Ратнівської селищної ради Ковельського району Волинської області, про визначення місця проживання дитини, встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітнього сина,
ВСТАНОВИВ:
17 лютого 2026 року  ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника ОСОБА_2 , на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2025 рокута постанову Волинського апеляційного суду від 13 січня 2026 року.
На підставі касаційної скарги  ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження і особа, яка подала касаційну скаргу, не порушує питання про його поновлення.
Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 13 січня 2026 року. Відомості про складання повного тексту відсутні. Касаційна скарга   ОСОБА_1 подана через підсистему «Електронний суд» 17 лютого 2026 року. Тобто з пропуском, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 12 лютого 2026 року.
У касаційній скарзі особа, яка подала касаційну скаргу, зазначає, що повний текст рішення, представником позивача було отримано лише 20січня 2026 року. Касаційна скарга подається з дотриманням встановленого строку. На підтвердження вказаних обставин надано скрін-шот з електронного кабінету до якого надійшов лист від апеляційного суду, скрін-шот з електронного пошти до якої надійшов лист від апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
Посилання в касаційній скарзі на несвоєчасне отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції не змінює строк касаційного оскарження, визначений частиною першою статті 390 ЦПК України, а відповідно до частини другої цієї статті може бути підставою для його поновлення у разі подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення та заявлення відповідного клопотання.
На підставі викладеного, згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку, навівши поважні причини для поновлення строку та подавши відповідні докази.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 13 січня 2026 року залишити без руху.
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар