УХВАЛА

16 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/12556/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітнє обладнання"
до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення
про зобов`язання виконати умови договору та стягнення 2 570 324,79 грн
та за зустрічним позовом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітнє Обладнання"
про зобов`язання виконати умови договору,

ВСТАНОВИВ:
25.02.2026 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в електронному суді надійшла касаційна скарга Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 у справі № 910/12556/20 про відмову у задоволенні заяви Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2024 у справі № 910/12556/20 за нововиявленими обставинами, в якій скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове - про задоволення заяви.
Дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Новітнє Обладнання» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про зобов`язання виконати умови договору поставки та стягнення 2570324,79 грн.
Позовні вимоги обґрунтовувались неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, а саме: незазначення адреси доставки товару, прийняття поставленого товару на підставі договору поставки від 15.05.2019 № 8/19, у зв`язку з чим позивач просив зобов`язати відповідача надати адреси доставки відповідно до умов пункту 1.2 додатка № 4 до договору та прийняти поставлений товар згідно з актом приймання-передачі товару та видаткової накладної від 21.08.2019, а також стягнути заборгованість - 2475000,00 грн, пеню - 1 105,27 грн, 3% річних - 62 044,52 грн та інфляційні втрати - 32 175,00 грн.
Разом з первісним позовом розглядався зустрічний позов Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новітнє обладнання», прийнятий судом зі змінами його предмету, а саме про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Новітнє обладнання» виконати умови договору поставки від 15.05.2019 № 8/19 щодо поставки визначеного обладнання.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідачем за зустрічним позовом неналежним чином виконано умови договору, оскільки поставлене ним обладнання не відповідає визначеним умовам договору.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2024, залишеною без змін судовим рішенням Верховного Суду від 30.01.2025 у справі № 910/12556/20, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітнє Обладнання" задоволено частково.
Рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі № 910/12556/20 скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітнє Обладнання" до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про зобов`язання виконати умови договору та стягнення коштів, а також про відмову в задоволенні зустрічного позову Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про зобов`язання виконати умови договору повністю. 
Зобов`язано Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення прийняти поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Новітнє Обладнання" товар згідно з актом приймання-передачі від 21.08.2019 та видаткової накладної від 21.08.2019 № 24 на виконання договору поставки від 15.05.2019 № 8/19. 
Зобов`язано Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Новітнє Обладнання" перелік адрес доставки, встановлення та налагодження центрального комплексу моніторингу телерадіопрограм, стаціонарних мобільних комплектів регіональних точок доступу до центрального комплексу моніторингу відповідно до додатку № 4 до договору поставки від 15.05.2019 № 8/9.
Стягнуто з Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітнє Обладнання" заборгованість по договору поставки від 15.08.2019 № 8/19 за послуги з третього етапу робіт відповідно до додатку № 2 - 2475000,00 грн, 3% річних - 59 880,77 грн, пеню - 1 105, 27 грн, інфляційні втрати - 27 126,98 грн, судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції - 45 650,92 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 34902,00 грн, витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги - 57 670,04 грн.
До Північного апеляційного господарського суду Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення звернулась з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2024 у справі № 910/12556/20, у якій заявник просить відкрити провадження за нововиявленими обставинами, скасувати постанову від 17.10.2024 у цій справі та залишити рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 без змін, яким у задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено.
В обґрунтування заяви Національна рада вказала, що після прийняття постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2024 та набрання нею законної сили, їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі останній під час розгляду цієї справи. Так, 15.10.2025 посадовими особами відділу інформаційних технологій Національної ради здійснено огляд обладнання Апаратно-програмного комплексу моніторингу за договорами від 17.09.2018 № 17-09/2018-1 та від 15.05.2019 № 8/19 та встановлено неможливість використання за призначенням предмета договору поставки від 15.05.2019 в цілому та вирішення завдань, передбачених технічним завданням за допомогою програмного забезпечення, поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Новітнє обладнання".
Окремо Національна рада вказала, що після ухвалення постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2024 та постанови Верховного Суду від 30.01.2025, їй стали відомі нові факти, підтверджені документами органів досудового розслідування та ухвалами судів у межах кримінального провадження № 62019000000000982 від 04.07.2019, які мають істотне значення для справи та об`єктивно не могли бути відомі заявнику під час розгляду справи.
Так, у провадженні Національного антикорупційного бюро України перебуває кримінальне провадження № 62019000000000982 від 04.07.2019, об`єктом дослідження якого також є господарські відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новітнє обладнання" та Національною радою за договором № 8/19.
У Єдиному державному реєстрі судових рішень виявлено судові рішення, а саме ухвалу Вищого антикорупційного суду від 27.01.2025 у справі № 991/192/25 та ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2023 у справі № 757/29351/23-к, у яких зазначено, що: "Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи від 14.09.2022 у програмному забезпеченні поставленому Національній раді не реалізовано більшість функцій, що передбачались Додатком № 2 до договору поставки № 8/19, а саме: №№: 3.2.1 3.2.3, 3.2.5 3.2.29, 3.2.31. 3.2.34, 3.3.2 3.3.9, 4.2.1 4.2.14, 7.1 7.5.".
"Згідно з актом Держаудитслужби від 14.09.2022 Національній раді за наслідками укладення та виконання договору поставки № 8/19 Товариством з обмеженою відповідальністю "Новітнє обладнання" завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 12 000,00 тис.грн".
"Відповідно до висновку експертів Київського науково-дослідного інститут судових експертиз за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи від 23.11.2022 № 16382/22-72/29797-29803/22-72, сума збитків у частині укладання та виконання договору поставки № 17-09/2018-1 документально підтверджується у розмірі 39 215 200,00 гривень, а у частині укладання та виконання договору поставки від 15.05.2019 № 17-09/2018-1 - у розмірі 12 000 000,00 гривень, а сумарно - у розмірі 51 215 200,00 гривень". Крім того, відповідно до висновку експерта від 13.02.2023 № СЕ-19-23/5041-ВЗ, "на працівника Національної ради, який здійснював приймання обладнання від ТОВ "Новітнє обладнання" міг здійснюватися тиск направлений на приймання АПКМ та/ або його частин, які не працювали".
Заявник акцентує, що усі ці фактичні дані не були і не могли бути відомі Національній раді на час розгляду справи № 910/12556/20, оскільки експертні дослідження проводились у межах кримінального провадження, матеріали якого не перебували у розпорядженні заявника та Національна рада не мала процесуальної можливості одержати зазначені документи до завершення розгляду справи.
Отже, як вважає заявник, вказані обставини є істотними для правильного вирішення спору, оскільки безпосередньо спростовують ключовий факт, покладений судами в основу рішення - факт виконання робіт третього етапу; не були встановлені судом і не могли бути відомі заявнику під час розгляду справи; їх встановлення могло б призвести до ухвалення іншого за змістом рішення у справі.
В оскаржуваній ухвалі суд дійшов висновку, що доводи заявника, які викладені у заяві про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2024 у справі № 910/12556/20 за нововиявленими обставинами, фактично стосуються нових обґрунтувань заперечень проти первісного позову, а також нового обґрунтування зустрічних позовних вимог, які виникли після ухвалення оскаржуваної постанови, зокрема на стадії виконання судового рішення у справі, що розглядається. Заявник окремо підкреслив, що оскільки виконання судового рішення щодо прийняття обладнання триває, а також враховуючи умови укладеного договору, перевірка встановлення програмного забезпечення (тобто виконання третього етапу плану поставки - надання послуг) неможлива до прийняття Національною радою обладнання за відповідними адресами доставки в інших містах України.
Тим самим, мотивування заявника направлені на переоцінку доказів, оцінених судом апеляційної інстанції у процесі розгляду справи по суті в апеляційному порядку, тому в силу частини п`ятої статті 320 ГПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Отже, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Відповідно до частин першої та другої статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Частиною четвертою статті 320 ГПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.
Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених ГПК України та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановлених ГПК України.
Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається.
Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.
Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.
Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.
До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідної позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 24.09.2020 у справі № 922/1141/19 та від 03.03.2021 у справі № 904/4470/16.
Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин у розумінні частини першої статті 320 цього Кодексу є одночасна наявність таких чотирьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, ці обставини не були встановлені судом, хоча повинні були бути встановлені; по-третє, ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-четверте, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.
Дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.
Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи, або ті обставини, яких не існувало на момент вирішення спору.
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 922/1026/19, від 14.01.2020 у справі № 909/1056/15).
На підставі викладених заявником доводів, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність необхідних умов існування нововиявлених обставин у розумінні пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України, оскільки обставини, на які посилається заявник, фактично стосуються нових обґрунтувань заперечень проти первісного позову, а також нового обґрунтування зустрічних позовних вимог, які виникли після ухвалення оскаржуваної постанови, зокрема на стадії виконання судового рішення у справі, що розглядається. Тим самим, мотивування заявника направлені на переоцінку доказів, оцінених судом апеляційної інстанції у процесі розгляду справи по суті в апеляційному порядку.
Окремо заявник підкреслив, що оскільки виконання судового рішення щодо прийняття обладнання триває, а також враховуючи умови укладеного договору, перевірка встановлення програмного забезпечення (тобто виконання 3 етапу плану поставки - надання послуг) неможлива до прийняття Національною радою обладнання за відповідними адресами доставки в інших містах України.
Однак, Верховний Суд зауважує, що виявлення відповідних обставин вже після прийняття остаточного судового рішення у справі № 910/12556/20 було наслідком виключно суб`єктивних дій заявника, який не був позбавлений можливості з`ясувати такі обставини у будь-який момент до вирішення судом спору у цій справі.
Тобто заявнику було відомо про ключові мотиви позовних вимог і він мав можливість спростовувати їх у передбачений процесуальним законодавством спосіб, у тому числі надавати докази, які є необхідні для встановлення ключових обставин справи. 
Водночас нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також від обставин, що зазнали змін після ухвалення судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.
Нова обставина, яка з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважається нововиявленою обставиною зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Також не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими. 
Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами (аналогічний висновок міститься у пункті 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022 у справі №9901/400/20).
Отже, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і зводяться до незгоди скаржника з оскаржуваним рішенням, а також до необхідності переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин, тоді як судом попередньої інстанції вже були встановлені ці факти в судовому рішенні на підставі наявних доказів.
Як зазначено вище, переоцінка доказів виходить за межі розгляду справи касаційним судом, який не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).
За змістом частини другої статті 293 ГПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 у справі № 910/12556/20 на підставі частини другої статті 293 ГПК України, у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки правильне застосування норм права, на які посилається скаржник, судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення (зокрема, статті 320 ГПК України), а доводи скаржника зводяться до незгоди скаржника не з оскаржуваною ухвалою, а з судовим рішенням, яке він просив переглянути за нововиявленими обставинами.
За таких обставин, керуючись статтями 234, 235, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 у справі № 910/12556/20. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ