УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року
м. Київ
справа № 216/2869/18
провадження № 61-2170ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Пархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року
у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (на сьогоднішній час АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз») про визнання незаконним акта про порушення, визнання незаконним та скасування рішення діючої комісії з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу у порядку захисту прав споживачів
та за зустрічним позовом АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, заборгованості за проведення комплексу робіт з експертизи ЗВТ та транспортних витрат, 3% річних та інфляційних втрат,
постановив ухвалу про таке:
1. У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про визнання незаконним акта про порушення і визнання незаконним та скасування рішення діючої комісії з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу у порядку захисту прав споживачів.
2. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області від 17 квітня 2025 року до спільного розгляду з первісним позовом прийнято зустрічну позовну заяву АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу. 
3. Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи ««Криворіжгаз» відмовлено.
Зустрічний позов АТ «Оператор газорозподільної системи ««Криворіжгаз» до ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»:
- заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу в сумі 48 654,86 грн;
- заборгованість за проведення комплексу робіт з експертизи ЗВТ та транспортні витрати в сумі 2 777,53 грн;
- інфляційні втрати в сумі 46 887,50 грн та 3% річних в сумі 10 205,52 грн;
- судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн;
- скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2019 року у справі № 216/2869/18.
4. Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» 24 січня 2026 року сформував апеляційну скаргу, яка зареєстрована канцелярією апеляційного суду 26 січня 2026 року.
5. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано апелянту строк для звернення до апеляційного суду з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.
6. На виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2026 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» 30 січня 2026 року сформовано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка зареєстрована канцелярією апеляційного суду 02 лютого 2026 року. 
7. Вказана заява обґрунтована таким: 
- з початку війни ОСОБА_1 знаходиться у Німеччині як біженець, останній рік всі свої заяви він направляв через програму «Електронний суд»;
- апеляційна скарга на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року була подана о 18:24:02 годині 24 листопада 2025 року, тоді ж і було сформовано квитанцію про сплату судового збору, а саме після завантаження в програму тексту апеляційної скарги;
- чому саме програма «Електронний суд» завантажила його апеляційну скаргу саме 24 січня 2026 року, а не 24 листопада 2025 року, ОСОБА_1 невідомо.
8. У зв`язку з викладеним  ОСОБА_1 просив суд визнати поважною причиною пропуску процесуального строку на оскарження рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року та поновити його.
9. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року у справі № 216/2869/18 з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
10. 20 лютого 2026 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка зареєстрована 23 лютого 2026 року на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року. 
11. Касаційна скарга мотивована так:
- апеляційний суд не врахував пояснень, викладених в апеляційній скарзі, зокрема, що 24 листопада 2025 року о 18:24:02 годині через програму «Електронний суд» було подано апеляційну скаргу на оскаржуване рішення;
- просить суд звернути увагу на квитанцію про сплату судового збору № 2298-9367-1654-5803, яка була сформована програмою «Електронний суд», а кошти списані з рахунку саме після загрузки в програму тексту апеляційної скарги 24 листопада 2025 року;
- про те, що відправлена апеляційна скарга не надійшла до Дніпровського апеляційного суду через програму «Електронний суд» з тих чи інших причин, невідомо, електронних повідомлень в електронному кабінеті не було;
- Дніпровський апеляційний суд відмовився надати оцінку цим фактам в своїй ухвалі, та не перевірив можливості помилки зі сторони програми «Електронний суд».
12. Верховний Суд робить висновки, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі частин четвертої та шостої статті 394 ЦПК.
13. Вказаними нормами ЦПК (див. пункт 12) передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
14. Мотивами, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, є таке.
15. Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у встановлених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
16. Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.
17. Згідно зі статтею 354 ЦПК апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
18. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
19. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
20. Частиною першою статті 127 ЦПК передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
21. Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку та докази на підтвердження таких причин.
22. За приписами частини третьої статті 357 ЦПК апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
23. Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
24. Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
25. У цій справі оскаржуване рішення ухвалено 29 жовтня 2025 року, повний текст складено 06 листопада 2025 року, а апеляційну скаргу подано 24 січня 2026 року, тобто з пропуском строку.
26.  ОСОБА_1 зазначає, що ним було сформовано апеляційну скаргу в системі «Електронний суд» 24 листопада 2025 року, на підтвердження надає сформовану в системі «Електронний Суд» квитанцію про сплату судового збору від 24 листопада 2025 року. Вказує на можливість помилки зі сторони програми «Електронний суд», яку суд апеляційної інстанції залишив поза увагою.
27. Верховний Суд звертає увагу на те, що сформована в системі «Електронний Суд» квитанція про сплату судового збору не є доказом подання апеляційної скарги.
28. Безперечно, в роботі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи можуть ставатися технічні збої, які тимчасово унеможливлюють користування певними підсистемами.

29. Проте, пунктом 4 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 № 1845/0/15-21, визначено, що власником програмного забезпечення ЄСІТС є держава в особі Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України). ЄСІТС працює на базі основного та резервного (резервних) центрів обробки даних. Організаційне та фінансове забезпечення створення і функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС здійснює ДСА України, яка несе відповідальність за їх належне функціонування та забезпечення захисту інформації.

30. Частиною другою статті 43 ЦПК встановлено, що учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

31. Частина перша статті 44 ЦПК також вказує на те, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

32. Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

33. Статтями 12 та 81 ЦПК встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

34. Будь-яких доказів збою роботи Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, так і доказів подання апеляційної скарги 24 листопада 2025 року о 18:24:02 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 не надав.

35. За даними цієї системи, які перевірив Верховний Суд, скаржник сформував апеляційну скаргу саме 24 січня 2026 року, хоча судовий збір сплатив ще 24 листопада 2025 року.

36. Інших аргументів в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не навів та не надав достатніх доказів, які б свідчили про своєчасне подання ним апеляційної скарги. Інформація про збій системи «Електронний суд» 24 листопада 2025 року не підтверджена.
37. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, і будь-яких доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження не надано.
38. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції правильно застосував приписи статей 354, 358 ЦПК та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на недоведеність поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
39. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
40. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежене у випадках встановлених законом, зокрема, і в питанні, що стосується строку звернення до суду, який стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до реалізації своїх прав та виконання обов`язків.
41. Надання оцінки поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження лежить в межах дискреційних повноважень суду апеляційної інстанції. Натомість повноваження суду касаційної інстанції стосуються оцінки застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
42. Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновком апеляційного суду стосовно поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не спростовують правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
43. З огляду на наведене у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року слід відмовити, оскільки скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені у скарзі доводи висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
Керуючись статтями 258-261, 394 ЦПК, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року у справі № 216/2869/18.

2. Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді: П. І. Пархоменко
Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков