УХВАЛА

17 березня 2026 року 
м. Київ

справа №420/27651/24
адміністративне провадження № К/990/55722/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Жука А.В., Уханенка С.А.,
перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року у справі №420/27651/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення 4463,15 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 20 квітня 2021 року відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення 4463,15 грн за період з 01 березня 2018 року по 20 квітня 2021 року відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення 4463,15 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 20 квітня 2021 року відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення 4463,15 грн за період з 01 березня 2018 року по 20 квітня 2021 року відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідачем подано до суду апеляційну скаргу.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2025 року апеляційну скаргу повернуто апелянтові через невиконання вимог ухвали суду від 20 грудня 2024 року.
15 жовтня 2025 року військова частина НОМЕР_1 вдруге подала апеляційну скаргу, до якої було додано платіжну інструкцію №568 від 14 березня 2025 року на суму 1453,44 грн.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху на підставі частини третьої статті 298 КАС України, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження, надано апелянту строк протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали суду для надання заяви про поновлення строку з зазначенням підстав пропуску цього строку.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року, у справі №420/27651/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
30 грудня 2025 року до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року у справі №420/27651/24. Скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року у справі №420/27651/24 залишено без руху. Надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції: заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження та наданням належних та допустимих доказів, що підтверджують ці обставини та документа про сплату судового збору в розмірі 2422,40грн.
29 січня 2026 року на виконання ухвали суду подано заяву про усунення недоліків, у якій скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.
З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18.
Отже, враховуючи наведене, беручи до уваги суб`єктний склад учасників цієї справи та предмет спору, скаржник не є суб`єктом, на якого в цьому випадку розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.
На підставі викладеного, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення, відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.
Водночас, суд зауважує, що всупереч вимогам ухвали суду від 27 січня 2026 року подана заява про усунення недоліків касаційної скарги не містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та обґрунтування поважності причин його пропуску, що свідчить про невиконання вимог ухвали суду та неусунення встановлених недоліків.
Тобто, в установлений строк недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, скаржником не усунуто.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Враховуючи, що скаржником не усунуто недоліків касаційної скарги та, зокрема, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та не надано докази сплати судового збору, у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року у справі №420/27651/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: А.В. Жук

С.А. Уханенко