УХВАЛА

17 лютого 2026 року
м. Київ
справа №420/36/23
адміністративне провадження №К/990/4269/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В. Е., 
суддів -Білак М.В., Мельник-Томенко Ж. М.,
перевіривши касаційну скаргу Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року
у справі № 420/36/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, -
УСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди.
Визнано протиправною бездіяльність Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022р. по 23.11.2022р.
Стягнуто з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022р. по 23.11.2022р. у розмірі 66740 грн. з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року апеляційну скаргу Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства задоволено частково.
Скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023р. в частині стягнення з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022р. по 23.11.2022р. у розмірі 66740 грн. з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів та стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн.
Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022р. по 23.11.2022р. у розмірі 18457,45 грн. з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023р. у справі №420/36/23 залишено без змін.
Додатковою постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року у справі №420/36/23 з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства стягнуто на користь ОСОБА_1 500,00 грн витрат на правничу допомогу.
Постановою Верховного Суду від 25 липня 2024 року скасовано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2023р. в частині скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023р. в частині стягнення з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 липня 2022 року по 23 листопада 2022 року у розмірі 66 740,00 грн та ухвалення в цій частині нового рішення про часткове задоволення цієї позовної вимоги. Справу №420/36/23 направлено на новий розгляд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
В іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року залишено без змін.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року в частині стягнення з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 липня 2022 року по 23 листопада 2022 року у розмірі 66 740,00 грн. з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.
Ухвалено в цій частині по справі нове рішення, яким стягнуто з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 липня 2022 року по 23 листопада 2022 року у розмірі 65 320,00 грн. з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.
На виконання судових рішень по справі №420/36/23 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи:
від 19 вересня 2024 року про стягнення з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 500,00 витрат на правничу допомогу;
від 19 вересня 2024 року про стягнення з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 65 320,00 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;
від 23 квітня 2025 року про стягнення з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн. та 1 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції, в порядку статті 379 КАС України, із заявою про заміну боржника у виконавчих листах, виданих Одеським окружним адміністративним судом у справі №420/36/23, а саме: Херсонське обласне управління лісового та мисливського господарства на правонаступника - Південне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчих листах по справі №420/36/23.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року скасовано.
Заяву ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчих листах, виданих на виконання судового рішення по справі №420/36/23, задоволено.
Замінено боржника у виконавчих листах по справі №420/36/23, виданих Одеським окружним адміністративним судом 19 вересня 2024 року та 23 квітня 2025 року, Херсонське обласне управління лісового та мисливського господарства (код ЄДРПОУ 35220328, 73003, м. Херсон, вул. Полякова, 2) на правонаступника - Південне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (м.Миколаїв) (код ЄДРПОУ 45101357, 54029, Миколаївська обл., м. Миколаїв, просп. Центральний, 16).
Не погоджуючись із постановою апеляційної інстанції, Південне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до статті 329 України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 22 жовтня 2025 року, повний текст складено 22 жовтня 2025 року, касаційну скаргу подано 28 січня 2026 року, тобто з пропуском установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження.
У тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року було оприлюднено в підсистемі «Електронний суд» 22 жовтня 2025 року о 18 год. 14 хв. Таким чином, тридцятиденний строк на касаційне оскарження сплив 21 жовтня 2025 року (включно). Касаційна скарга подається 02 грудня 2025 року - з пропуском строку на 11 календарних днів. 
Так скаржник посилається на воєнний стан та розташування головної адмінбудівлі Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства в прифронтовій зоні. Водночас зазначає про фактичну неможливість підготовки касаційної скарги через системні перебої з електроенергією та інтернет постачанням.
Інших доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішень судів попередніх інстанцій скаржником не надано і не зазначено.
Нормами КАС України передбачено, що розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється на стадії відкриття касаційного провадження на підставі касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд відхиляє твердження скаржника, що дана касаційна скарга подається 02 грудня 2025 року - з пропуском строку на 11 календарних днів, оскільки зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду через Електронний суд 28 січня 2026 року, тобто з пропуском строку більше як два місяці.
Щодо посилання скаржника на воєнний стан в Україні, постійну загрозу ракетних ударів з боку збройних формувань російської федерації на Миколаїв та Миколаївську область, то питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках.
Посилання відповідача на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу відповідача, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання касаційної скарги.
Введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок. При вирішенні питання про поновлення процесуального строку судом не може не враховуватися, зокрема, коли збіг процесуальний строк, яким чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з касаційною скаргою.
При цьому, із заяви скаржника не вбачалось, що неможливість подання скарги у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку саме із введенням воєнного стану, а також не надано будь-яких доказів в підтвердження зазначеного. 
Крім того, ракетні обстріли, повітряні тривоги, відсутність світла, обмеженість Інтернету, перебої зв`язку не можуть бути поважними причинами для поновлення строку звернення до суду, оскільки такі обставини не мають постійного та довготривалого характеру, та не доводять фактичну неможливості подання скаржником касаційної скарги протягом встановленого процесуальним законом строку.
Також незрозуміло чому скаржник зазначає у касаційній скарзі, що вона подається 02 грудня 2025 року, але фактично її подано 28 січня 2026 року.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Скаржник не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. У зв`язку з цим, формально зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, а отже заявнику касаційної скарги необхідно довести наявність об`єктивних перешкод, які не дозволили подати касаційну скаргу в строк, передбачений статтею 329 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку із наданням доказів на їх підтвердження.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням відповідачу строку для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви.
Водночас, як вбачається із матеріалів касаційного провадження, скаржником не додано документа про сплату судового збору до даної касаційної скарги, проте заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 298 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до положень статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частинами першою та другою статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) визначено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою може за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.
Отже, законодавством передбачено право, а не обов`язок суду щодо відстрочення сторони від сплати судового збору. Крім того, законодавець ставить у залежність право суду звільнити від сплати судового збору саме враховуючи майновий стан сторони.
Оскільки, скаржник не відноситься до жодної категорії, для якої передбачена можливість звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору Південному міжрегіональному управлінню лісового та мисливського господарства за подання касаційної скарги у вказаній справі.
Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" станом на 01 січня 2026 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3328 грн 00 коп. 
Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 2662,40 грн.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, відповідно до частин першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції:
- заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини;
- документу про сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 31219207026007, код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету 22030102, найменування податку, збору, платежу судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Керуючись статтями 3, 169, 330, 328, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску строку Південним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 420/36/23.
Відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 420/36/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги, а ненадання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або визнання судом наведених підстав неповажними - для відмови у відкритті касаційного провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак 

Ж. М. Мельник-Томенко