УХВАЛА
24 лютого 2026 року 
м. Київ
справа № 697/12/24
провадження № 61-1765ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В., 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Деняк Вікторія Іванівна, на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у справі за позовом заступника керівника Смілянської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Бобрицької сільської ради Черкаської області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів», про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою шляхом її повернення,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2024 року заступник керівника Смілянської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Бобрицької сільської ради Черкаської області, звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив:
- усунути перешкоди власнику - Бобрицькій сільській раді Черкаського району Черкаської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду з кадастровим номером 7122081900:04:001:0020 площею 1,8 га шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути на користь держави в особі Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, земельну ділянку природно-заповідного фонду з кадастровим номером 7122081900:04:001:0020 площею 1,8 га, розташовану в адміністративних межах Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області;
- усунути перешкоди власнику - Бобрицькій сільській раді Черкаського району Черкаської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду з кадастровим номером 7122081900:04:001:0020 площею 1,8 га шляхом скасування рішення державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 7122081900:04:001:0020 у Державному земельному кадастрі із цільовим призначенням для особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, кадастровий номер земельної ділянки 7122081900:04:001:0020, виключивши відповідні відомості про це з Державного земельного кадастру.
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2025 року позов задоволено.
Усунуто перешкоди у здійсненні Бобрицькою сільською радою Черкаської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 1,8 га з кадастровим номером 7122081900:04:001:0020 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути на користь держави в особі Бобрицької сільської ради Черкаської області земельну ділянку природно-заповідного фонду площею 1,8 га з кадастровим номером 7122081900:04:001:0020, розташовану в адміністративних межах Бобрицької сільської ради Черкаської області.
Усунуто перешкоди у здійсненні Бобрицькою сільською радою Черкаської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 7122081900:04:001:0020 у Державному земельному кадастрі із зазначеним цільовим призначенням для особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, кадастровий номер земельної ділянки: 7122081900:04:001:0020, виключивши відповідні відомості про це з Державного земельного кадастру.
Не погодившись із рішенням суду,  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Деняк В. І., 01 грудня 2025 року через підсистему Електронний суд подала апеляційну скаргу. В апеляційний скарзі просила поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що ОСОБА_1 проживає за 150 км від суду і отримати рішення в суді не має можливості. При цьому повний текст рішення суду відповідачка ні в електронній ні в паперовій формі не отримувала. В підсистемі Електронний суд не зареєстрована.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 30 грудня 2025 року визнано неповажними підстави, зазначені представником ОСОБА_1 - адвокатом Деняк В. І. в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області 
від 21 жовтня 2025 року. 
Апеляційну скаргу залишено без руху і визначено строк - десять днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків шляхом зазначення інших підстав поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.
Апеляційний суд звернув увагу, що в матеріалах справи наявна довідка про доставку оскарженого рішення суду до електронного кабінету представника ОСОБА_1 - адвоката Деняк В. І. 22 жовтня 2025 року, а апеляційну скаргу подано у грудні 2025 року.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 13 січня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Деняк В. І., на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2025 року.
11 лютого 2026 року через підсистему Електронний суд представник ОСОБА_1 - адвокат Деняк В. І. подала касаційну скаргу на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 13 січня 2026 року, яку просить скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки  ОСОБА_1 не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд, та не отримувала копії повного тексту рішення суду. Вважає, що апеляційний суд помилково ототожнив факт доставлення рішення суду до електронного кабінету представника із належним врученням його відповідачці. При цьому за відсутності встановленого факту вручення рішення суду стороні по справі, висновок апеляційного суду про початок перебігу строку є необґрунтованим і таким, що не відповідає вимогам процесуального закону. Крім того апеляційний суд залишив поза увагою доводи про воєнний стан, повітряні тривоги, відключення світла і не перевірив тривалість цих обмежень та їх системний характер.
Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦПК України).
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).
Згідно із положеннями статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу (частина четверта статті 357 ЦПК України).
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини 
(далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» 
від 28 жовтня 2004 року).
Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» 
від 21 грудня 2010 року).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України»).
У розглядуваній справі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат 
Деняк В. І., 01 грудня 2025 року через підсистему Електронний суд подала апеляційну скаргу. В апеляційний скарзі просила поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що ОСОБА_1 проживає за 150 км від суду і отримати рішення в суді не має можливості. При цьому повний текст рішення суду відповідачка ні в електронній, ні в паперовій формі не отримувала. В підсистемі Електронний суд не зареєстрована.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 30 грудня 2025 року визнано неповажними підстави, зазначені представником ОСОБА_1 - адвокатом Деняк В. І. в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області 
від 21 жовтня 2025 року.
Апеляційний суд встановив, що в матеріалах справи наявна довідка про доставку оскарженого рішення суду до електронного кабінету представника ОСОБА_1 - адвоката Деняк В. І. 22 жовтня 2025 року, а апеляційна скарга подана у грудні 2025 року з пропуском строку визначеного законом.
У січні 2026 року адвокат Деняк В. І., як представник ОСОБА_1 , на виконання ухвали апеляційного суду від 30 грудня 2025 року подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вважала, що надходження судового рішення до електронного кабінету представника, не свідчить про вручення такого рішення відповідачці. Додатково звертає увагу, що у період 
з 21 жовтня 2025 року у м. Києві де вона здійснює свою діяльність мали місце відключення електропостачання та інтернет-зв`язку, що ускладнювало доступ до електронних сервісів, а також відбувались повітряні тривоги. Повторно вказує, що ОСОБА_1 в підсистемі Електронний суд не зареєстрована і рішення суду не отримувала.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, в ухвалі від 13 січня 
2026 року апеляційний суд встановив, що адвокат Деняк В. І. була присутня в судовому засіданні в режимі відеоконференції 21 жовтня 2025 року під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду; 22 жовтня 2025 року Канівський міськрайонний суд Черкаської області направив поштою ОСОБА_1 за місцем проживання копію рішення, однак поштова кореспонденція була повернута з відміткою «адресат відсутній»; 
22 жовтня 2025 року рішення суду було доставлено до електронного кабінету адвоката Деняк В. І. в підсистемі Електронний суд.
Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2025 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 
23 жовтня 2025 року.
Встановивши вказані обставини, суд апеляційної інстанції, діючи в межах своїх повноважень, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав поновлення строку на апеляційне оскарження та про відмову у відкритті апеляційного провадження, правильно застосувавши положення частини четвертої статті 357 ЦПК України.
Верховний Суд відхиляє як необґрунтовані доводи касаційної скарги про те, що доставлення рішення суду до електронного кабінету адвоката, як представника відповідачки, не свідчить про вручення такого рішення ОСОБА_1 .
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Таким чином доставлення копії рішення суду до електронного кабінету особи є підтвердженням його вручення.
Відповідно до положень частини сьомої статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.
Отже із врученням рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2025 року представнику ОСОБА_1 - адвокату Деняк В. І., вважається, що рішення вручене й ОСОБА_1 .
Крім того апеляційний суд правильно звернув увагу, що суд першої інстанції також направляв копію рішення поштою на адресу самої ОСОБА_1 , однак поштова кореспонденція була повернута з відміткою «адресат відсутній».
Суд першої інстанції своєчасно виготовив повний текст рішення, оприлюднив його в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вручив представнику відповідачки.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Посилання заявниці про те, що апеляційний суд мав врахувати запровадження в Україні воєнного стану підлягають відхиленню, оскільки сам по собі факт запровадження в Україні воєнного стану не свідчить про наявність підстав для поновлення пропущеного строку. Конкретних обставин, пов`язаних із воєнним станом, які б перешкоджали заявниці подати апеляційну скаргу, не доведено.
Доводи адвоката про те, що вимкнення світла та повітряні тривоги перешкодили їй вчасно подати апеляційну скаргу, через неможливість використання електронних сервісів, не доведені.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень, свідчить, що адвокат Деняк В. І. у період з 22 жовтня до 01 грудня 2025 року подавала клопотання та брала участь у розгляді інших справ, у тому числі з використанням електронних сервісів, зокрема у справах № 697/60/22, № 705/5998/24.
Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права при вирішенні питання про наявність передбачених законом підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Оскільки у відкритті касаційного провадження відмовлено, не підлягає вирішенню викладене у касаційній скарзі клопотання про зупинення виконання рішення суду.
Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Деняк Вікторія Іванівна, на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 13 січня 2026 року 
у справі № 697/12/24.
Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников