УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 484/1595/25
провадження № 51- 3080 впс 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 , 
захисника (відеоконференція) ОСОБА_5 ,
обвинуваченого (відеоконференція) ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника 
ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження (справа № 484/1595/25) щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, з одного суду апеляційної інстанції до іншого,
встановив: 
До Верховного Суду у порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вказане клопотання захисника про направлення зазначеного кримінального провадження з Одеського апеляційного суду до Львівського апеляційного суду.
В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що Одеський апеляційний суд з серпня 2025 року не може розглянути апеляційну скаргу захисника 
ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , внаслідок відключень світла чи інших причин, пов`язаних із збройною агресією РФ, у зв`язку з чим обвинувачений вже 8 місяців, очікуючи на розгляд, перебуває під вартою, що у свою чергу порушує загальні засади кримінального провадження, зокрема забезпечення права на захист та розумність строків.
Крім того зауважує, що і обвинувачений і захисник фактично знаходяться на території Львівської області, яка віддалена від лінії фронту, а відключення електроенергії відбувається вкрай рідко, що загалом не перешкоджає здійсненню правосуддя у розумні строки. Вважає, що направлення кримінального провадження до Львівського апеляційного суду могло б забезпечити більшу оперативність та ефективність кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити клопотання, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів вбачає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження. 
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Зі змісту клопотання вбачається, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 червня 2025 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 на вказаний вирок було подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду.
У зв`язку із неможливістю провести авторозподіл, провадження було направлено до Одеського апеляційного суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника та призначено її розгляд на 10:45 27 листопада 2025 року, однак у зазначений час судове засідання з незалежних від сторони захисту підстав не відбулося, а наступної дати судового засідання станом на 20 лютого 2026 року Одеським апеляційним судом не визначено.
Абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Із системного аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого у виняткових випадках лише тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.
Водночас зі змісту клопотання захисника не вбачається підтвердження будь-якими доказами об`єктивної неможливості забезпечити Одеським апеляційним судом оперативності та ефективності розгляду кримінального провадження у зв`язку з проживанням або перебуванням учасників кримінального провадження поза межами Одеської області, зокрема й в аспекті застосування передбаченого положеннями ст. 336 КПК механізму дистанційного судового провадження.
Місце перебування чи здійснення професійної діяльності адвокатів не є обставиною, яка в аспекті приписів абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК враховується при вирішенні питання про направлення кримінального провадження до іншого суду, як не враховується й місце проживання обвинуваченого у цьому випадку, оскільки він перебуває під вартою в ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19».
Як неодноразово зауважував Верховний Суд факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Питання забезпечення явки учасників кримінального провадження носить виключно організаційний характер. 
Також не може вважатися достатньою підставою для передачі провадження до іншого апеляційного суду й обставини щодо відключень світла у м. Одесі чи інших причин, пов`язаних зі збройною агресією РФ, з огляду на складну безпекову ситуацію в Україні в цілому.
Крім зазначеного, посилання захисника на те, що Одеський апеляційний суд із серпня 2025 року не може розглянути його апеляційну скаргу, не передбачені законом у якості підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого апеляційного суду. Питання процесуальної активності суду та достатності вжитих заходів забезпечення кримінального провадження підлягають вирішенню відповідним судом згідно з чинним законодавством.
Посилання захисника на те, що обвинувачений вже 8 місяців очікує на розгляд апеляційної скарги та перебуває під вартою, що порушує загальні засади кримінального провадження, зокрема право на захист та розумність строків, у розумінні ст. 34 КПК України також не є підставами для передачі провадження до іншого суду.
Таким чином, клопотання захисника не містить посилань на підстави, передбачені положеннями ст. 34 КПК України, для передачі провадження до іншого апеляційного суду. 
Тому, керуючись положеннями ст. 34 КПК, Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого 
ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження (справа 
№ 484/1595/25) щодо ОСОБА_6 до іншого апеляційного суду залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3