УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 487/571/23
провадження № 51-6274 cк 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2023 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 13 липня 2023 року,
встановив:
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Вирішено питання щодо долі речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 13 липня 2023 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями засуджений ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження (06 лютого 2026 року) звернувся із касаційною скаргою, у якій просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду. 
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Крім того, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому, це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.
Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.
Так, ухвала суду апеляційної інстанції щодоОСОБА_4 постановлена 13 липня 2023 року, у зв`язку з чим останнім днем звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою для нього є 16 жовтня 2023 року.
Разом із тим засуджений звернувся з касаційною скаргою на зазначену ухвалу апеляційного суду лише 06 лютого 2026 року, тобто після спливу встановленого законом строку на касаційне оскарження.
Із змісту клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження не вбачається наявності об`єктивних та належним чином підтверджених підстав для його поновлення, оскільки не наведено конкретних обставин і не подано доказів, які б свідчили про існування непереборних перешкод чи інших істотних труднощів, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду касаційної інстанції у межах установленого законом строку.
Посилання засудженого на неналежну, на його думку, правову допомогу та неузгодженість позиції із захисником саме по собі не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку. Такі обставини не свідчать про позбавлення його можливості реалізувати право на касаційне оскарження, зокрема шляхом особистого подання скарги або звернення до іншого захисника.

Водночас із касаційною скаргою ОСОБА_4 звернувся більш ніж через два роки після спливу встановленого законом строку на касаційне оскарження, при цьому подане ним клопотання не містить посилань на об`єктивні та належним чином підтверджені причини такого тривалого пропуску цього строку.
Зважаючи на наведене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.
Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст.429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2023 року та ухвали Миколаївського апеляційного суду від 13 липня 2023 року щодо нього.
Повернути касаційну скаргу засудженому ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3