УХВАЛА
31 березня 2026 року 
м. Київ 
справа № 420/22835/23
адміністративне провадження № К/990/11402/26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О. О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2026 року у справі № 420/22835/23 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління ДПС у Вінницькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги,
установив:
01 вересня 2023 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму заборгованості зі штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 893 031,00 грн.
21 вересня 2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала до Одеського окружного адміністративного суду зустрічну позовну заяву про визнання протиправними та скасування:
- податкового повідомлення-рішення № 6655/15-32-07-06 від 05 жовтня 2022 року, яким до підприємця застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у загальному розмірі 519 104,00 грн (100 % вартості необлікованого товару у розмірі 519 008,00 грн + 100 % вартості реалізованого товару без проведення через РРО з видачею чека на суму 96 грн);
- податкового повідомлення-рішення № 7509/15-32-07-06 від 21 жовтня 2022 року, яким до підприємця застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у загальному розмірі 114 711,00 грн (100 % вартості необлікованого товару у розмірі 114 648,00 грн + 150 % вартості реалізованого товару без проведення через РРО з видачею чека на суму 42 грн);
- податкового повідомлення-рішення № 7512/15-32-07-06 від 21 жовтня 2022 року, яким до підприємця застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у загальному розмірі 105 568,00 грн (100 % вартості необлікованого товару у розмірі 97 168,00 грн + 150 % вартості реалізованого товару без проведення через РРО з видачею чека на суму 5 600,00 грн);
- податкового повідомлення-рішення № 10952/15-32-07-06 від 08 грудня 2022 року, яким до підприємця застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у загальному розмірі 153 648,00 грн (100 % вартості необлікованого товару у розмірі 153 606,00 грн + 100 % вартості реалізованого товару без проведення через РРО з видачею чека на суму 40 грн);
- податкової вимоги № 0005375-1308-1532 від 13 квітня 2023 року, яка містить відомості щодо наявності у підприємця податкового боргу у сумі 893 031,00 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 рок, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2026 року, у задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській області відмовлено.
Зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 6655/15-32-07-06 від 05 жовтня 2022 року, № 7509/15-32-07-06 від 21 жовтня 2022 року, №7512/15-32-07-06 від 21 жовтня 2022 року, № 10952/15-32-07-06 від 08 грудня 2022 року та вимогу Головного управління ДПС в Одеській області № 0005375-1308-1532 від 13 квітня 2023 року.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. 
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу для відкриття касаційного провадження.
Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права; безпосередній висновок судів попередніх інстанцій, який такому суперечить; обґрунтування подібності правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
Крім того, варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Водночас у поданій касаційній скарзі скаржником зроблено вказівку на постанови Верховного Суду без належного обґрунтування подібності правовідносин із загальним посиланням на ухвалення судом апеляційної інстанції постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Подана касаційна скарга фактично містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Крім того, як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та відповідно до відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», скаржник уже реалізував своє право на касаційне оскарження у цій справі. Водночас ухвалою Верховного Суду 04 березня 2026 року його касаційну скаргу було повернуто як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження. У зазначеній ухвалі надано вичерпні роз`яснення щодо вимог до форми та змісту касаційної скарги, зокрема в частині визначення підстав касаційного оскарження.
Втім, звертаючись до суду з цією касаційною скаргою, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
постановив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2026 року у справі № 420/22835/23 - повернути скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Шишов