УХВАЛА

01 квітня 2026 року 
м. Київ 

справа № 380/19379/25
адміністративне провадження № К/990/12888/26

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Кашпур О.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2026 року у справі №380/19379/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Держави України в особі судді Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_5, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Вищої ради правосуддя, Держави України в особі судді Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_5, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив:
- визнати дії держави Україна, в особі судді Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_5, свавільними, такими, що порушують права і свободи людини з особливими потребами, гарантовані Конституцією України, дискримінацію людини з особливими потребами за соціальним положенням;
- визнати протиправну бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, щодо захисту прав і свобод людини з особливими потребами;
- зобов`язати Уповноваженого Верховної Ради з прав людини вчинити дії щодо захисту порушених прав і свобод людини з особливими потребами ОСОБА_4 ;
- стягнути солідарно з Держави Україна в особі судді Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 , Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 400000,00 грн (чотириста тисяч гривень, 00 копійок);
- зобов`язати Вищу раду правосуддя надати оцінку антиконституційній діяльності судді Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 та притягнути до відповідальності у вигляді звільнення з посади.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2026 року, відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.
23 березня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2026 року у справі №380/19379/25. Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд зазначає таке.
Відповідно до частин першої та другої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 КАС України, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Положеннями частини четвертої статті 328 КАС України визначено перелік підстав касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті.
При цьому, перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним.
Так, за приписами абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Отже, підставами касаційного оскарження можуть бути помилки судів першої та (або) апеляційної інстанцій в питаннях права (застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права), але не в питаннях факту.
Своєю чергою, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону; застосування закону, який не належить застосуванню; незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Положеннями статті 330 КАС України визначено вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.
За приписами частини другої цієї статті у касаційній скарзі зазначаються: підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4); у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій та третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац 4).
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Автор касаційної скарги повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, Суд установив, що по тексту касаційної скарги міститься обґрунтування по суті спору, водночас автор скарги оскаржує процесуальну ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі, після її перегляду в апеляційному порядку не зазначаючи в касаційній скарзі порушення норм процесуального права із посиланням на відповідні норми права.
Як підсумок, автор касаційної скарги, оскаржуючи рішення суду визначене у частині другій статті 328 КАС України, не обґрунтовує помилковість висновків судів попередніх інстанцій щодо порушення норм процесуального права при відмові у відкритті провадженні у цій справі. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди автора касаційної скарги з прийнятими судовими рішеннями.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2026 року.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2026 року у справі № 380/19379/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Держави України в особі судді Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_5, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди, повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. 

Суддя О.В. Кашпур