ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року
м. Київ

справа № 757/27787/22-ц
провадження № 61-14905св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Ступак О. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»; 

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року у складі колегії суддів: Желепи О. В., Поліщук Н. В., Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина 

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»), в якому просив зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на картковому рахунку до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 23 травня 2022 року, тобто станом на 16 год 00 хв 23 травня 2022 року; припинити незаконне нарахування та скасувати заборгованість за картковим рахунком № НОМЕР_1 за користування кредитним лімітом у розмірі 47 000, 00 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 (банківська карта № НОМЕР_2 ) в АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 23 травня 2022 року, тобто станом на 16 год 00 хв 23 травня 2022 року: кредитний ліміт за карткою 50 000, 00 грн. 
Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» припинити нарахування та скасувати ОСОБА_1 заборгованість за картковим рахунком № НОМЕР_1 (банківська карта № НОМЕР_2 ) за користування кредитним лімітом у розмірі 47 000, 00 грн, що утворилася внаслідок проведення операцій (транзакцій) 23 травня 2022 року в період часу з 16 год 53 хв до 16 год. 55 хв. 
Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, відсутні правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк», поданою представником - адвокатом Хитровою Л. В., на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

25 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку представник 
АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Сокуренко Н. В. подала касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. 

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2025 року касаційне провадження у справі відкрито, витребувано цивільну справу з Печерського районного суду м. Києва.

17 грудня 2025 року справа № 757/27787/22 надійшла до Верховного Суду. 

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 березня 2026 року справу призначено до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Касаційна скарга представника АТ КБ «ПриватБанк» - адвоката Сокуренко Н. В. мотивована тим, що згідно з інформацією із Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) повний текст судового рішення у справі № 757/27787/22, ухваленого 24 жовтня 2023 року, надіслано судом для оприлюднення 18 вересня 2025 року, зареєстровано 19 вересня 2025 року та забезпечено надання загального доступу 22 вересня 2025 року.

Звертає увагу на те, що відповідно до витягу про доставку електронного документу копія повного тексту рішення суду доставлена до електронного кабінету AT КБ «ПриватБанк» 19 вересня 2025 року о 06 год 25 хв (копія витягу з електронного кабінету AT КБ «ПриватБанк» міститься в матеріалах справи). Отже, днем отримання копії повного тексту рішення відповідачем слід вважати 19 вересня 2025 року.

Звертає також увагу на те, що 05 лютого 2024 року представник банку звертався до суду із відповідною заявою про направлення повного тексту судового рішення після його виготовлення. Проте, у 2024 році копія повного тексту рішення надана не була, що ставить під сумнів виготовлення повного тексту саме 04 грудня 2023 року. 

Відзив на касаційну скаргу не надійшов. 

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 (банківська карта № НОМЕР_2 ) в АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 23 травня 2022 року, тобто станом на 16 год 00 хв 23 травня 2022 року: кредитний ліміт за карткою 50 000, 00 грн. Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» припинити нарахування та скасувати ОСОБА_1 заборгованість за картковим рахунком № НОМЕР_1 (банківська карта № НОМЕР_2 ) за користування кредитним лімітом у розмірі 47 000, 00 грн, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 23 травня 2022 року в період часу з 16 год 53 хв до 16 год 55 хв. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року відмовлено з підстав, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, оскільки відповідно до матеріалів справи повний текст оскаржуваного рішення був складений та підписаний 04 грудня 2023 року. Проте апеляційну скаргу відповідач подав лише 20 жовтня 2025 року, тобто більше ніж через рік з дня складення повного рішення, а посилання відповідача на те, що оскаржуване рішення надіслано до його електронного кабінету лише 19 вересня 2025 року не є обставиною, що виключає застосування приписів частини другої статті 358 ЦПК України.

2. Мотивувальна частина 

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (§ 53 рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2007 року у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03).

Відповідно до частини першої статті 3, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно з частинами першою та шостою статті 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час проголошення повного рішення суду суд може оголосити лише його вступну та резолютивну частини та негайно вручити копії такого рішення учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У разі проголошення у судовому засіданні скороченого (вступної та резолютивної частин) рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення.

Згідно з частиною першою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (частина друга статті 354 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Ураховуючи викладене, апеляційне оскарження особою судового рішення суду першої інстанції з пропуском річного строку з дня складення повного тексту такого рішення має наслідком постановлення судом ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, в інших випадках - суд зобов`язаний надати оцінку наведеним скаржником у відповідній заяві підставам пропуску такого строку.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подано заявником після спливу одного року з дня складення його повного тексту. Представник відповідача - Стадніков Д. В. брав участь у судовому засіданні 24 жовтня 2023 року, у якому була проголошена вступна та резолютивна частини оскаржуваного рішення, а отже був обізнаний про розгляд справи судом першої інстанції. 

Апеляційний суд зазначив, що в матеріалах справи міститься заява представника відповідача - Стаднікова Д. В. від 05 лютого 2024 року про направлення оскаржуваного рішення поштою (т. 2 а. с. 32). Але вважав, що навіть з цього часу минуло більше року, аніж була подана апеляційна скарга, а тому вказане не свідчить про виявлення скаржником належної зацікавленості в отриманні оскаржуваного рішення та реалізації права на апеляційне оскарження. Також апеляційний суд звернув увагу на відсутність в апеляційній скарзі посилання на будь-які обставини непереборної сили, що перешкоджали відповідачу подати апеляційну скаргу в межах річного строку з дня складення повного рішення. Тому дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заявника з підстав, визначених статтею 358 ЦПК України.

Верховний Суд з такими висновками апеляційного суду погодитись не може та вважає їх передчасними, з огляду на таке.

Аналіз матеріалів справи, яка переглядається, свідчить про те, що 24 жовтня 2023 року Печерський районний суд міста Києва ухвалив рішення у справі 
№ 757/27787/22 за позовом  ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії, та, керуючись частиною шостою статті 259 ЦПК України, оголосив вступну та резолютивну його частини.

Вказаним рішенням суду першої інстанції позов  ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку ОСОБА_1 та припинити нарахування, скасувати ОСОБА_1 заборгованість за картковим рахунком за користування кредитним лімітом. Також суд роз`яснив учасникам справи, що якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Короткий текст (вступна та резолютивна частина) рішення надіслано судом до ЄДРСР 26 грудня 2023 року, а опубліковано 28 грудня 2023 року.

У матеріалах справи наявний повний текст рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року у справі № 757/27787/22 та зазначено дату його складання - 04 грудня 2023 року (т. 2, а. с. 20-29).

У супровідному листі Печерського районного суду міста Києва від 2023 року (точна дата його складання не зазначена) вказано про те, що сторонам направляється копія рішення суду від 24 жовтня 2023 року без зазначення кількості аркушів (т. 2, а. с. 31).

Відповідно до відомостей з ЄДРСР повний текст рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року надіслано судом до ЄДРСР лише 18 вересня 2025 року, а опубліковано 22 вересня 2025 року.

У матеріалах справи наявні заяви представника відповідача - Стаднікова Д. В. від 05 лютого 2024 року та представника ОСОБА_1 - адвоката Нероди А. І. від 18 липня 2024 року про направлення повного тексту судового рішення поштою (т. 2, а. с. 32-34).

У листі Чернігівського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року, направленому до Печерського районного суду міста Києва, зазначено, що ухвалою апеляційного суду від 20 грудня 2023 року у справі № 728/2312/23 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2023 року у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 757/27787/22 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії. А томуЧернігівський апеляційний суд просив направити копію повного тексту рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року у справі № 757/27787/22, яке в ЄДРСР відсутнє, та зазначив, що на неодноразові звернення із аналогічними листами до Печерського районного суду міста Києва 07 травня та 18 липня 2024 року апеляційний суд відповіді не отримав (т. 2, а. с. 35-38).

20 жовтня 2025 року представник АТ КБ «Приватбанк» - Хитрова Л. В. подала до суду апеляційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року, у якій зазначила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, посилаючись на те, що повний текст рішення отримано лише 19 вересня 2025 року, а тому вважала наявними підстави, визначені пунктом 1 частини другої статті 354 ЦПК України для поновлення строку на апеляційне оскарження.

На підтвердження вказаного клопотання заявниця додатково надала суду знімок екрану картки руху документа в електронному кабінеті користувача, в якому зазначена дата доставки до електронного суду повного тексту рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року - 19 вересня 2025 року о 06 год 25 хв (т. 2, а. с. 53).

Аналіз змісту положень частини другої статті 358 ЦПК України свідчить про те, що відлік річного (присічного) строку на подання апеляційної скарги здійснюється з дня складення повного тексту судового рішення суду першої інстанції.

Отже, для застосування судом апеляційної інстанції цієї норми процесуального права суду необхідно достовірно встановити дату складення повного тексту рішення суду першої інстанції.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 травня 2024 року у справі № 160/4152/22. 

Апеляційний суд дійшов висновку, що датою складання повного тексту рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року є дата, вказана у самому рішенні суду першої інстанції - 04 грудня 2023 року, однак проігнорував наявні в матеріалах справи документи, а також ті обставини, що повний текст рішення суду першої інстанції надіслано судом до ЄДРСР лише 18 вересня 2025 року, що ставить під сумнів виготовлення повного тексту рішення суду першої інстанції у день, зазначений у тексті рішення (04 грудня 2023 року).

Апеляційний суд безпідставно послався на нерелевантні до обставин справи, яка переглядається, висновки Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 04 листопада 2024 року у справі № 405/4689/19, та не врахував, що у справі № 405/4689/19 суд касаційної інстанції досліджував питання застосування положень частини другої статті 358 ЦПК України за умови встановлених у судовому порядку відомостей про дату виготовлення повного тексту оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

У постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (пункт 39) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий судовий розгляд, до якого також відноситься і право на апеляційне оскарження.

Разом з тим прийнята апеляційним судом відмова у відкритті апеляційного провадження є передчасною, ґрунтується на формальному підході та не враховує всіх обставин справи та наявних у справі доказів.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, то її належить скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Під час продовження розгляду справи суду апеляційної інстанції належить врахувати викладене у цій постанові, розглянути надані представником АТ КБ «Приватбанк» апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження на предмет відповідності вимогам ЦПК України, встановити дату виготовлення повного тексту оскаржуваного рішення суду першої інстанції та вирішити питання щодо відкриття або відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки розгляд справи не закінчено, то питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 06 листопада 2025 рокускасувати, а справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак

В. В. Шипович