УХВАЛА

10 лютого 2026 року 
м. Київ

cправа № 903/609/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н.М. - головуючий, Кондратова І.Д., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Долгополової Ю.А.,

представників учасників справи:
прокуратури - Ковальчук О.І.,
позивача-1 - не з`явився,
позивача-2 - не з`явився,
позивача-3 - не з`явився,
позивача-4 - не з`явився,
відповідача-1 - не з`явився,
відповідача-2 - Шевчик О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання Керівника Рівненської обласної прокуратури

про зупинення касаційного провадження у справі № 903/609/24

при розгляді касаційної скарги Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Павлюк І.Ю., Грязнов В.В., Розізнана І.В.
від 11.03.2025

за позовом Заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Волинської обласної ради, Волинської обласної державної (військової) адміністрації, Управління охорони здоров`я Волинської обласної державної адміністрації, Західного офісу Держаудитслужби
до Державної спеціалізованої установи "Волинське обласне бюро судово-медичної експертизи", Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут"
про визнання недійсним договору та стягнення 49 147,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Волинської обласної ради, Волинської обласної державної (військової) адміністрації, Управління охорони здоров`я Волинської обласної державної адміністрації, Західного офісу Держаудитслужби звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи (правонаступник - Державна спеціалізована установа "Волинське обласне бюро судово-медичної експертизи") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут", в якому просив: 

- визнати недійсним договір про постачання електричної енергії споживачу від 19.05.2023 № 60АВ200-1636-23, укладений між Волинським обласним бюро судово-медичної експертизи та Товариством з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" на користь Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи грошові кошти у розмірі 49 147,36 грн, а з Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи одержані ним за рішенням суду грошові кошти у розмірі 49 147,36 грн стягнути в дохід держави.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 06.11.2024 у справі № 903/609/24 позов задоволений повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджується факт поширення на кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" - ОСОБА_1 , до якого рішенням РНБО від 18.06.2021 згідно із Законом України "Про санкції" було застосовано відповідні обмежувальні заходи (санкції) - "інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом "Про санкції" (пункт 25 частини 1 статті 4 Закону України "Про санкції"), такої санкції, як заборона на здійснення у неї публічних закупівель товарів, робіт і послуг, що повністю відповідає принципам застосування санкцій, визначених у частині 2 статті 3 Закону України "Про санкції". Водночас, обізнаність Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" про застосування до кінцевого бенефіціарного власника товариства персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) свідчать про наявність в останнього умислу, спрямованого на порушення публічного порядку. Враховуючи наведене, суд першої інстанції вважав, наявні правові підстави для визнання недійсним оспорюваного договору, який укладений між Волинським обласним бюро судово-медичної експертизи та Товариством з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут", оскільки укладення останнього спрямоване на порушення публічного порядку, а відтак суперечить інтересам держави та суспільства. Беручи до уваги викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що одержані ним кошти у розмірі 49 147,36 грн за цим правочином повинні бути повернуті першому відповідачу як іншій стороні договору, а отримані останнім за рішенням суду кошти стягуватися в дохід держави.

Постановою від 11.03.2025 Північно-західний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Волинської області від 06.11.2024 у справі № 903/609/24. Ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

Приймаючи оскаржувану постанову суд апеляційної інстанції послався на відсутність у санкційному переліку застосованих до кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" та самого товариства як учасника процедури закупівлі санкцій у вигляді заборони на здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно із Законом України "Про санкції". 

Суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що серед рішень, обумовлених пунктом 538 додатку № 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України, яке стосується кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" ОСОБА_1 , йдеться про "інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом України "Про санкції". Натомість суд не повноважний ототожнювати їх саме із санкцією у вигляді заборони на здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно із Законом України "Про санкції". Адже це належить до дискреційних повноважень суб`єкта, що приймає рішення про застосування санкцій. При цьому суд зауважив, що визначення законодавцем поняття "інші санкції" по суті вказує на відсутність виключного переліку можливих обмежень, які можуть бути застосовані з метою досягнення кінцевого результату та цілей України на відповідному етапі існування.

Суд апеляційної інстанції спростував також аргументи прокурора, який переконував, що це є "інші санкції" з посиланням на відсутність рішення уповноваженого органу про відповідність (ототожнення) спірної санкції у вигляді заборони на здійснення публічних закупівель "іншим санкціям", що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом України "Про санкції". Водночас зауважив на тому, що з огляду на норми спеціального закону та дискреційні повноваження суб`єктів, які приймають рішення про застосування санкцій, у суду відсутні повноваження здійснювати тлумачення та приймати рішення про те, який саме вид санкції може вважатись "іншою санкцією" у розумінні пункту 25 частини 1 статті 4 Закону України "Про санкції". Тобто сам суб`єкт застосування санкцій повинен сформулювати вид санкції, яка не названа у попередніх пунктах частини 1 статті 4 Закону, однак відповідає принципам їх застосування, встановленим у статті 3 Закону.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, Заступник керівника Рівненської обласної прокуратури звернувся з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2025, а рішення Господарського суду Волинської області від 06.11.2024 у даній справі залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 22.04.2025 відкрито касаційне провадження у справі № 903/609/24 за касаційною скаргою Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 та призначено її до розгляду.

Ухвалою від 27.05.2025 Верховний Суд зупинив касаційне провадження у справі № 903/609/24 за касаційною скаргою Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку судових рішень у справі № 922/3456/23, та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 12.01.2025 поновлено касаційне провадження у справі № 903/609/24 за касаційною скаргою Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2025. Призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.02.2026 об 11:50 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 209.

10 лютого 2026 року, до початку судового засідання, до Суду від Керівника Рівненської обласної прокуратури надійшло клопотання про зупинення касаційного провадження у справі № 903/609/24, до закінчення розгляду Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 927/994/23, у якій має бути сформований висновок щодо застосування мораторію на виконання грошових зобов`язань, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" (надалі - Постанова № 187), до юридичної особи, кінцевим бенефіціарним власником якої є особа, на яку накладені персональні економічні санкції (аналогічно як у справі, що розглядається, - ОСОБА_1 ), та стосовно правових наслідків застосування такого мораторію.

Розглянувши вказане клопотання, Суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

У даній справі № 903/609/24 на вирішення Суду поставлено питання, чи могло Волинське обласне бюро судово-медичної експертизи (правонаступник - Державна спеціалізована установа "Волинське обласне бюро судово-медичної експертизи") укласти за результатами проведення процедури публічних закупівель договір з юридичною особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут", кінцевий бенефіціарний власник якої ОСОБА_1 перебуває під санкціями, встановленими рішенням Ради національної безпеки і оборони України. Тобто у цьому випадку йдеться про застосовність чи незастосовність пункту 25 частини 1 статті 4 Закону України ''Про санкції'' до кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" ОСОБА_1 і самого товариства саме у вигляді заборони на здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг, згідно з названим Законом і відповідним рішенням Ради національної безпеки і оборони України.

Натомість, як вбачається з ухвали Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду (надалі - Об`єднана палата) від 21.11.2025 у справі № 927/994/23 про прийняття справи до розгляду Об`єднаною палатою, підставою передачі справи № 927/994/23 на розгляд Об`єднаної палати слугувало існування різних правових позицій Верховного Суду, застосування яких у одних випадках свідчить, що у разі з`ясування, що позивач підпадає під визначення осіб, зазначених у пункті 1 Постанови № 187 як такі, що "пов`язані з державою-агресором", це є підставою для відмови в позові, а в інших випадках свідчить, що у разі з`ясування, що позивач підпадає під визначення осіб, зазначених у пункті 1 Постанови № 187 як таких, що "пов`язані з державою-агресором", це не впливає на можливість задоволення позову, однак є підставою для зупинення виконання майбутнього судового рішення під час виконавчого провадження.

Як наслідок, Об`єднана палата, приймаючи справу № 927/994/23 до розгляду, в ухвалі від 21.11.2025 виснувала про існування неоднакового правозастосування Верховним Судом пункту 1 Постанови № 187 в аспекті того, чи підлягає застосуванню зазначений у цьому пункті мораторій щодо виконання грошових зобов`язань на користь осіб, пов`язаних з державою-агресором, на будь-якій стадії судового процесу, обмежуючи суб`єктивне право осіб-кредиторів (стягувачів) у реалізації ними права вимоги до зобов`язаної сторони як шляхом звернення за судовим захистом, так і шляхом примусового виконання, чи вказаний мораторій, як такий, що означає відстрочення виконання певних зобов`язань, а не звільнення юридичних осіб України від виконання зобов`язань за укладеними ними угодами, не має бути підставою для припинення зобов`язання та відмови у захисті порушеного права.

Тож у справі № 927/994/23 йдеться про вирішення питання застосування визначених законодавцем певних особливостей, пов`язаних із примусовим виконанням рішень, якщо стягувачами у виконавчому провадженні є особи, пов`язані з державою-агресором, з метою акумулювання майна для майбутнього звернення стягнення. 

Тобто на розгляд Об`єднаної палати передано питання, чи за наявності встановленого Постановою № 187 мораторію на виконання грошового зобов`язання на користь осіб, пов`язаних з державою-агресором, має бути відмовлено у позові про стягнення заборгованості саме з підстав пов`язаності особи (кредитора, стягувача) з державою-агресором, чи цей мораторій розповсюджується лише на стадію виконання судового рішення про стягнення боргу.

Статтями 227, 228 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав, відповідно до яких суд зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Зокрема, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Водночас, правовідносини у цій справі № 903/609/24 та у справі № 927/994/23, що перебуває на розгляді Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, не є подібними за суб`єктним складом спірних правовідносин, предметом спору та правовим регулюванням спірних правовідносин. Тому підстави для зупинення касаційного провадження у справі, що розглядається, відсутні.

Керуючись статтями 234, 235, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Керівника Рівненської обласної прокуратури про зупинення касаційного провадження у справі № 903/609/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді І.Д. Кондратова

В.І. Студенець