ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року 
м. Київ
cправа № 916/2550/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бліц Сервіс"
про розподіл витрат на професійну правничу допомогу

у справі за позовом Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі:
1. Одеської обласної ради,
2. Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації,
3. Південного офісу Держаудитслужби

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бліц Сервіс",
2. Комунальної установи "Одеська обласна база спеціального медичного постачання"

про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 503830,04 грн

ВСТАНОВИВ:
1. Заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси (далі - Прокурор, Скаржник) звернувся до Господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної ради (далі - Позивач-1), Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації (далі - Позивач-2) та Південного офісу Держаудитслужби (далі - Позивач-3) (разом - Позивачі) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бліц Сервіс" (далі - Відповідач-1) та Комунальної установи "Одеська обласна база спеціального медичного постачання" (далі - Відповідач-2) (разом - Відповідачі), в якому просив суд: визнати недійсною додаткову угоду від 18.12.2023 №1 до договору закупівлі від 05.12.2023 №36/23, укладеного між Відповідачем-1 та Відповідачем-2; визнати недійсною додаткову угоду від 25.03.2024 №2 до договору закупівлі від 05.12.2023 № 36/23, укладеного між Відповідачем-1 та Відповідачем-2; стягнути з Відповідача-1 на користь Позивача-1 503 830,04 грн штрафних санкцій.
2. Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.11.2024 у задоволенні позовних вимог Прокурора відмовлено повністю.
3. Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 13.12.2024 стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь Відовідача-1 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
4. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 рішення Господарського суду Одеської області від 26.11.2024 та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 13.12.2024 залишено без змін.
5. Додатковою постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 заяву Відповідача-1 про ухвалення додаткового рішення у справі №916/2550/24 задоволено частково. Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь Відповідача-1 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу понесених в суді апеляційної інстанції. У решті в задоволенні заяви відмовлено.
6. Постановою Верховного Суду від 17.02.2026 касаційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 26.11.2024, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 13.12.2024, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 та додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 залишено без змін.
7. 18 лютого 2025 року Відповідач-1, із використанням підсистеми "Електронний суд", подав до Верховного Суду заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, у якій просить Стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь Відповідача-1 судові витрати на професійну правничу допомогу у справі №916/2550/24 у розмірі 150 000, 00 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень).
8. До заяви Відповідач-1 долучив докази на підтвердження факту понесення ним в суді касаційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру, а саме: 
- копію Договору про надання правничої допомоги - адвокатських послуг від 26.06.2024;
- копію Додаткової угоди від 31.12.2025;
- копію Додаткової угоди від 17.02.2026;
- копію акта приймання - передачі наданої правничої допомоги - адвокатських послуг від 17.02.2026
9. Прокурор, через систему "Електронний суд", подав до Верховного Суду заперечення на заяву Відповідача-1 про винесення додаткового рішення у справі, у яких просить відмовити у задоволенні вказаної заяви. 
10. У запереченнях Прокурор зазначає, що у спірних правовідносинах (справа №916/2550/24) надані адвокатом докази на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у сумі 150 тис. грн не є достатніми, а заявлена сума є завищеною та неспівмірною складності справи.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
12. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
13. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
14. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
15. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
16. За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
17. Виходячи із змісту положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
18. Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
19. При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
20. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19.
21. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
22. Виходячи із змісту статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
23. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частини перша, друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
24. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
25. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
26. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
27. У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
28. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
29. Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
30. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
31. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
32. Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
33. При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
34. Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
35. У цій справі (№916/2550/24) за умовами Договору про надання правничої допомоги - адвокатських послуг від 26.06.2024 (далі - Договір) адвокат, діючи в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Бліц Сервіс" (Клієнт) здійснюватиме/надаватиме правову допомогу з усіх юридичних питань, які можуть виникнути в подальшому у Клієнта.
36. Під правовою допомогою за Договором, сторони розуміють: здійснення захисту адвокатом інтересів Клієнта в усіх судах України будь-якої ланки; здійснення захисту адвокатом Клієнта в органах виконавчої служби України; надання консультацій і роз`яснень з юридичних питань, усних та письмових довідок стосовно законодавства; складання запитів, заяв, скарг, заперечень, позовів та інших документів процесуального характеру; адвокату надається право підпису процесуальних документів від імені Клієнта; адвокату надається право отримувати кореспонденцію від імені Клієнта; адвокату надається доручення на представництво Клієнта в судовій справі №916/2550/24 (пункт 1.2 Договору).
37. Розмір гонорару за надання правової допомоги згідно Договору та порядок його сплати визначається сторонами в додатковій угоді до цього договору, яка є невід`ємною частиною Договору (пункт 2.1 Договору).
38. Додатковою угодою до Договору від 17.02.2026 сторонами узгоджено розмір гонорару за надання правової допомоги згідно договору про надання правничої допомоги - адвокатських послуг від 26.06.2024 у справі №916/2550/24, який під час розгляду справи в Касаційному господарському суді Верховного Суду становить 150 000,00 грн.
39. Також 17.02.2026 між сторонами підписаний Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги - адвокатських послуг, згідно з яким загальна вартість наданих послуг склала 150 000, 00 грн, а Клієнту надано такі послуги:
1. Правовий аналіз касаційної скарги;
2. Формування правової позиції та консультування клієнта;
3. Підготовка процесуальних документів у справі (відзив на касаційну скаргу, клопотання, інше);
4. Участь в судовому засіданні у справі №916/2550/24 (приїзд з м. Вараш, Рівненська область).
5. Отримання рішення суду.
40. При вирішенні відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України питання співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, Суд враховує, що на стадії касаційного перегляду справи адвокатом Натиною А.О. був поданий відзив на касаційну скаргу, підготовка якого передбачає вивчення та аналіз останньої. Водночас Суд зауважує, що відповідно до тексту судових рішень судів першої та апеляційної інстанції адвокат Натина Андрій Олексійович представляв інтереси Відповідача-1 на попередніх стадіях судового процесу у цій справі, відтак, на стадії касаційного розгляду справи правова позиція представника Відповідача-1 вже була сформована, а доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано. 
41. Відповідно до матеріалів справи інших процесуальних документів, крім відзиву на касаційну скаргу, адвокат Натина А.О. до Верховного Суду не подавав. 
42. Також Суд звертає увагу, що адвокат Натина Андрій Олексійович зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі "Електронний суд" та долучений до справи №916/2550/24 як представник Відповідача-1. Таким чином, отримання адвокатом судової кореспонденції, зокрема судового рішення, здійснюється автоматично. При цьому, Відповідачем-1 не надано Суду доказів здійснення адвокатом додаткових зусиль для отримання судового рішення.
43. Із матеріалів справи також вбачається, що адвокат Натина А.О. 17 лютого 2026 року брав участь у судовому засіданні із розгляду касаційної скарги Заступника керівника Одеської обласної прокуратури у справі № 916/2550/24, що підтверджується протоколом судового засідання від 17.02.2026. Інших засідань Верховним Судом за участі адвоката Натини А.О. у справі № 916/2550/24 не проводилося. 
44. Крім того, Суд бере до уваги доводи Прокурора, наведені у запереченні на заяву Відповідача-1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правову допомогу про те, що надані Відповідачем-2 документи не містять детального опису робіт чи наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як і не надано належних документів, які підтверджують такі витрати. Зокрема, Відповідач-1 не надав відповідних доказів, що підтверджують фактичне здійснення ним витрат у зв`язку з особистою участю адвоката у судовому засіданні в суді касаційної інстанції, необхідність якої також ставиться Прокурором під сумнів, зважаючи на забезпечення права участі у справі в режимі відеоконференції.
45. Суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №911/3386/17, від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи, крім іншого, суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.
46. Також Суд враховує правову позицію, викладену у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, відповідно до якої при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
47. Така ж позиція застосовується у практиці Європейського Суду з прав людини (рішення від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України»), де зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
48. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (див. постанови Верховного Суду від 07.11. 2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19).
49. На підставі викладеного Суд, дослідивши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг Відповідачу-1 у суді касаційної інстанції, врахувавши заперечення Прокурора щодо цих витрат, результати розгляду справи № 916/2550/24 у суді касаційної інстанції при розгляді касаційної скарги, керуючись статтями 123, 126, 129 ГПК України, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь Відповідача-1 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді касаційної інстанції.
50. Суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн є співрозмірні з наданими Відповідачу-1 послугами в суді касаційної інстанції при перегляді касаційної скарги (за підготовку відзиву на касаційну скаргу та за участь у судовому засіданні), відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), та критерію розумності їхнього розміру.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бліц Сервіс" про вирішення питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
2. Стягнути з Одеської обласної прокуратури (Код ЄДРПОУ 03528552, адреса: вул. Італійська, 3, м. Одеса, 65026) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бліц Сервіс" (Код ЄДРПОУ 43590175, адреса: вул. Омеляна Пріцака, 4, оф. 33, м. Київ, 03142) 8 000 (вісім тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи № 916/2550/24 у суді касаційної інстанції. В іншій частині у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бліц Сервіс" відмовити.
3. Видачу відповідного наказу у справі № 916/2550/24 доручити Господарському суду Одеської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді С. Бакуліна

В. Студенець