ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 440/14639/24
адміністративне провадження № К/990/33848/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Стародуба О.П., розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу 
за позовом  ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
до Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року (ухвалене суддею-доповідачем Алєксєєвою Н.Ю.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2025 року (прийняту у складі колегії: головуючого судді Любчич Л.В., суддів: Спаскіна О.А., Присяжнюк О.В.),
У С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
1. У грудні 2024 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі - позивач, скаржник), звернувся до адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі - відповідач, Управління), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту Горішньоплавнівської міськради Кременчуцького району Полтавської області №6 від 04 червня 2024 року про скасування довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб: ОСОБА_1 №1633-5002239104 від 21 квітня 2022 року, ОСОБА_3 №1633-5002239202 від 21 квітня 2022 року, ОСОБА_2 №1633-5002239912 від 21 квітня 2022 року;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міськради Кременчуцького району Полтавської області поновити дію довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб для ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішення Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради № 6 від 04 червня 2024 року про скасування довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб є протиправним, оскільки прийняте з порушенням вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) та Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - Порядок № 509). Позивач зазначає, що станом на 24 лютого 2022 року він фактично проживав у місті Дніпро, яке належить до територій, на яких проводилися бойові дії, а відтак мав законні підстави для отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, при цьому завідомо недостовірних відомостей під час подання заяви не подавав.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.
4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що визначальною умовою для набуття статусу внутрішньо переміщеної особи є фактичне проживання особи на території, з якої вона була змушена переміститися, на момент виникнення відповідних обставин, а не лише формальна реєстрація місця проживання чи зазначення такої адреси у заяві.
5. При цьому суд виходив із того, що подані позивачем відомості про місце проживання у місті Дніпро станом на 24 лютого 2022 року не підтверджуються належними та допустимими доказами, тоді як сукупність встановлених обставин свідчить про фактичне проживання позивача та його дітей у місті Горішні Плавні задовго до початку повномасштабного вторгнення. Зокрема, суд урахував тривале працевлаштування позивача у місті Горішні Плавні з фіксованим робочим графіком, отримання членами сім`ї соціальних виплат і субсидій за місцем фактичного проживання у цьому місті, реєстрацію та відвідування дітьми закладів дошкільної освіти, а також відсутність житлових приміщень за адресою, зазначеною позивачем як місце тимчасового перебування.
З огляду на це суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач та його діти фактично не здійснювали внутрішнього переміщення, а зазначення у заяві через Портал Дія іншої адреси проживання та обставин переміщення обґрунтовано кваліфіковано відповідачем як подання завідомо недостовірних відомостей, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є самостійною та достатньою підставою для скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи.
6. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2025 року скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області №6 від 04 червня 2024 року про скасування довідки №1633-5002239104 від 21 квітня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 та зобов`язання Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області поновити дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи для ОСОБА_1 .
Ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області №6 від 04 червня 2024 року про скасування довідки №1633-5002239104 від 21 квітня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 .
Зобов`язано Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області поновити дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи для ОСОБА_1 .
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року залишити без змін.
7. Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції вказав, що відповідно до статті 1, частин першої-другої статті 4 та пункту 5 частини першої статті 12 Закону № 1706-VII, а також Порядку № 509, підставою для скасування довідки ВПО є подання завідомо недостовірних відомостей. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права в частині скасування довідки ВПО ОСОБА_1 , оскільки наявні докази підтверджують його проживання у місті Дніпро, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 204-р належить до територій, на яких проводилися бойові дії. Водночас в частині вимог щодо малолітніх дітей суд апеляційної інстанції зазначив про наявність підстав для скасування довідок ВПО, оскільки встановлені обставини свідчать про їх фактичне проживання у місті Горішні Плавні.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
8. Не погоджуючись з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2025 року, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2025 року в частині відмови у задоволенні позову і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.
9. У касаційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що судами першої і апеляційної інстанцій під час розгляду справи неправильно застосовані положення статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV (далі - Закон №1382-IV), статті 12 Закону №1706-VII, статей 12, 17, 71-72 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року №2073-IX (далі - Закон №2073-IX), пункту 8 Порядку №509, за відсутності висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах.
10. Скаржник зазначає, що відповідно до положень Порядку № 509 єдиною підставою для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є подання завідомо недостовірних відомостей, тоді як оскаржуване рішення Управління соціального захисту населення ґрунтується виключно на довідці про склад сім`ї, отриманій після видачі довідок ВПО, та стосується лише зареєстрованого місця проживання. Посилаючись на статтю 2 Закону України № 1382-IV, скаржник наголошує, що реєстрація місця проживання не є доказом фактичного проживання і не може бути умовою реалізації прав, зокрема права на отримання соціальних виплат як внутрішньо переміщеною особою.
11. Скаржник стверджує, що завідомо недостовірних відомостей ним не подавалося, а подані через Портал «Дія» та у паперовій формі заяви не містили інформації про зареєстроване місце проживання дітей, їх навчання чи відомостей про матір. При цьому електронна заява, подана через Портал «Дія», пройшла автоматичну перевірку відповідно до пункту 2-1 Порядку № 509, включно зі звіркою з державними реєстрами, і всі необхідні відомості були підтверджені без зауважень, що, на думку скаржника, свідчить про відповідність поданих даних вимогам законодавства. Крім того, паперова заява від 11.01.2023 № 1633-5002239104 була прийнята та перевірена працівниками УСЗН без вимог про надання додаткових документів.
Також скаржник вважає безпідставною відмову суду апеляційної інстанції у поновленні статусу внутрішньо переміщених осіб щодо його дітей, оскільки така відмова мотивована обставинами, що стосуються їх матері, яка не є стороною у справі. Окремо зазначається, що під час перевірки Управлінням соціального захисту населення не було дотримано вимог Закону України № 2073-IX, оскільки законні представники дітей не були належним чином повідомлені про її початок, не були залучені до процедури та не мали можливості надати пояснення, що, на переконання скаржника, є порушенням статей 12, 17, 71-72 цього Закону.
12. У касаційній скарзі скаржник також обґрунтовує необхідність формування Верховним Судом правового висновку щодо того, що:
реєстрація місця проживання сама по собі не є достатньою підставою для скасування довідки внутрішньо переміщеної особи;
скасування довідки можливе виключно за умови доведення факту подання саме завідомо недостовірних відомостей при первинному взятті на облік;
органи соціального захисту населення зобов`язані дотримуватися належної адміністративної процедури, яка включає інформування особи про початок перевірки, надання можливості бути заслуханою та ухвалення мотивованого адміністративного акта;
докази, зібрані після взяття особи на облік, зокрема відомості про відвідування закладів дошкільної освіти чи отримання субсидій, не можуть бути самостійною та вирішальною підставою для скасування довідки ВПО, якщо вони не підтверджують факт подання завідомо недостовірних відомостей на момент подання заяви.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
13. Касаційна скарга надійшла до Суду 11 серпня 2025 року.
14. Ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 440/14639/24, витребувано адміністративну справу та запропоновано учасникам справи надати відзив на касаційну скаргу.
15. Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 31 березня 2026 року.
16. При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.
Позиція інших учасників справи
17. Відповідач у поданому 04 вересня 2025 року відзиві наполягає на правомірності скасування довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, виходячи з того, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 12 Закону №1706-VII підставою для такого скасування є подання особою завідомо недостовірних відомостей. На думку Управління, саме такі відомості були подані позивачем, оскільки сукупність зібраних доказів свідчить про фактичне проживання позивача та його дітей станом на 24 лютого 2022 року у місті Горішні Плавні, а не у місті Дніпро. На підтвердження цього відповідач посилається на дані про тривале працевлаштування позивача у Горішніх Плавнях із фіксованим графіком роботи без можливості дистанційного виконання обов`язків, відвідування дітьми закладів дошкільної освіти, отримання соціальних виплат і медичних послуг у цьому місті, а також інші відомості, зібрані та досліджені у сукупності. 
18. Крім того, відповідач зазначає, що подання заяви через Портал «Дія» та проходження автоматичної перевірки не звільняє заявника від відповідальності за достовірність наданих відомостей, оскільки відповідно до пункту 3 Порядку № 509 саме заявник несе відповідальність за їх зміст, а Портал «Дія» лише відображає інформацію з державних реєстрів і не підтверджує фактичне місце проживання. Управління також вважає, що процедура скасування довідок була дотримана, оскільки законодавство не передбачає обов`язкового створення спеціальної комісії чи проведення окремої формалізованої перевірки, а позивач був поінформований про зібрані матеріали, мав можливість надавати пояснення та заперечення. За таких обставин відповідач доходить висновку, що позивач та його діти не є внутрішньо переміщеними особами у розумінні статті 1 Закону № 1706-VII, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій 
19. Суди попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановили, що 21 квітня 2022 року ОСОБА_1 згенерував у мобільному застосунку «Дія» довідки № 1633-5002239104 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , № 1633-5002239202 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 , № 1633-5002239912 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 .
20. Як зареєстроване місце проживання у довідках зазначена адреса: АДРЕСА_1 .
21. Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .
22. Надалі було здійснено перевірку внесеної позивачем інформації, яка автоматично була передана із застосунку «Дія» до Інтегрованої Інформаційної системи «Соціальна громада».
23. Разом із ОСОБА_1 в Інтегровану Інформаційну систему «Соціальна громада» було додано двох його малолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2018 року народження, та ОСОБА_2 , 2020 року народження.
24. Після перевірки інформації в Інтегрованій Інформаційній системі «Соціальна громада» позивачів було взято на облік як внутрішньо переміщених осіб в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб за адресою тимчасового перебування: АДРЕСА_2 , яка була вказана позивачем під час подачі заяви в мобільному застосунку «Дія», і в подальшому - в поданих ним письмових заявах від 11 січня 2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
25. 18 жовтня 2022 року рішенням УСЗН Горішньоплавнівської міськради апелянтам було призначено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на період з 01 березня 2022 року по 30 квітня 2022 року у розмірі 8000 грн на сім`ю на місяць. Загальна сума виплати за вказаний період склала 16 000 грн.
26. 16 лютого 2023 року на адресу УСЗН Горішньоплавнівської міськради надійшов лист Відділу освіти Горішньоплавнівської міської ради № 01-11/64 з проханням підтвердити інформацію про достовірність отриманого статусу внутрішньо переміщених осіб двома малолітніми дітьми сім`ї ОСОБА_4 : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
27. Відповідно до вказаного листа ОСОБА_3 був вихованцем ЗДО «Дюймовочка» з 07 жовтня 2020 року до 09 січня 2023 року. Зарахований до ЗДО «Дюймовочка» за заявою матері, ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ). Адреса реєстрації та проживання сім`ї була вказана: АДРЕСА_3 . На підставі заяви ОСОБА_5 від 09 січня 2023 року ОСОБА_3 було відраховано зі складу вихованців ЗДО «Дюймовочка» у зв`язку з переходом до ЗДО «Сонечко».
28. 10 січня 2023 року ОСОБА_5 звернулась до ЗДО «Сонечко» із заявою про зарахування ОСОБА_3 та надання йому пільгового безкоштовного харчування, надавши довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 . Такий же статус має і ОСОБА_2 , яка почала відвідувати ЗДО «Сонечко» з 17 січня 2023 року.
29. З огляду на вищезазначене, в УСЗН Горішньоплавнівської міськради виникло питання щодо правомірності отримання статусу ВПО дітьми.
30. В ході проведеної відповідачем перевірки було встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до довідки №1 про склад сім`ї або зареєстрованих/проживаючих без реєстрації у житловому приміщенні/будинку осіб сформованої ТОВ «Нова-Ком», зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 . Разом з нею зареєстровані діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
31. При перевірці в автоматизованій системі обробки документації отримувачів пенсій та допомоги на базі комп`ютерних технологій (АСОПД/КОМТЕХ) відповідачем було з`ясовано, що ОСОБА_5 відповідно до рішень УСЗН Горішньоплавнівської міськради від 20 лютого 2018 року та від 01 квітня 2020 року отримувала в УСЗН Горішньоплавнівської міськради допомогу на дітей при народженні за фактичним місцем проживання у АДРЕСА_3 , в період з лютого 2018 року до березня 2023 року.
32. Також було встановлено, що ОСОБА_5 у період з 01 січня 2016 року до 01 грудня 2023 року була отримувачем субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в УСЗН Горішньоплавнівської міськради. Субсидію ОСОБА_5 отримувала для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_3 .
33. Для призначення зазначеної субсидії були взяті доходи усіх працездатних членів домогосподарства, середньомісячний сукупний дохід сім`ї ділився на чотирьох членів сім`ї: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
34. Також УСЗН Горішньоплавнівської міськради отримало інформацію про те, що ОСОБА_1 у період з 12 липня 2021 року по 01 вересня 2022 року працював на дільниці з виробництва ЕМ «Полтавська» м. Горішні Плавні в ПрАТ «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтервибухпром» (ПрАТ «ІВП»).
35. Крім того, на підтвердження або спростування факту проживання чи не проживання родини у місті Горішні Плавні, УСЗН Горішньоплавнівської міськради був направлений запит до центру ПМСД м. Горішні Плавні щодо надання інформації чи перебували діти позивача на обліку у лікаря педіатра, та з якої дати.
36. Листом Центру ПМСД м. Горішні Плавні від 02 квітня 2024 року № 151 у наданні інформації було відмовлено з огляду на те, що запитувана інформація відноситься до медичної таємниці.
37. З огляду на отримання всієї вищезазначеної інформації УСЗН Горішньоплавнівської міськради було прийнято рішення № 6 від 04 червня 2024 року, яким вирішено скасувати довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 № 1633-5002239104 від 21 квітня 2022 року, ОСОБА_3 № 1633-5002239202 від 21 квітня 2022 року, ОСОБА_2 № 1633-5002239912 від 21 квітня 2022 року. Підставою для прийняття такого рішення зазначено подання завідомо недостовірних відомостей, оскільки з огляду на отриману інформацію позивач з дітьми на момент виникнення бойових дій 24 лютого 2022 року не проживали у м. Дніпро, натомість проживали у м. Горішні Плавні.
38. Відповідно до наданої позивачем 1 довідки від 15 липня 2024 №KL00-000001, виданої ТОВ «Клєвєр», ОСОБА_5 працювала в ТОВ «Клєвєр», займала посаду «модельєр-конструктор». У період з 18 травня 2020 року по 17 березня 2023 року ОСОБА_5 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку.
39. Позивач подавав до відповідача звернення від 14 серпня 2024 року та 11 вересня 2024 року в яких просив УСЗН Горішньоплавнівської міськради переглянути рішення про скасування дії довідок ВПО з урахуванням додатково наданих документів: виписки користування електроенергією за адресою: АДРЕСА_1 .
40. УСЗН Горішньоплавнівської міськради було направлено запит від 14 серпня 2024 року № 07-2451 до НВП «Фероліт», яке знаходиться за адресою: м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, 66, яку позивач вказав як адресу фактичного проживання для отримання довідок ВПО.
41. Листом від 15 серпня 2024 року № 1048 НВП «Фероліт» повідомило, що за адресою: м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, 66, розташоване адміністративно-побутове приміщення НВП «Фероліт», в якому є лише виключно офісні (кабінети) та господарські приміщення. Жодних житлових приміщень за цією адресою немає і не було. НВП «Фероліт» не надавало ОСОБА_1 жодних приміщень для проживання в період з квітня 2022 року по дату листа.
42. Листами від 22 серпня 2024 року № 07-2516 та від 18 вересня 2024 року № 07-3554 позивачу 1 було повідомлено, що підстав для зміни рішення щодо скасування довідок ВПО № 1633-5002239104 від 21 квітня 2022 року, № 1633-5002239202 від 21 квітня 2022 року, № 1633-5002239912 від 21 квітня 2022 року немає. Статтею 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що рішення органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб можуть бути оскаржені до суду в порядку, визначеному законом.
43. 20 листопада 2024 року УСЗН Горішньоплавнівської міськради було направлено лист до ПрАТ «ІВП» з питаннями щодо робочого графіку ОСОБА_1 та чи міг він виконувати посадові обов`язки віддалено.
44. Згідно з листом ПрАТ «ІВП» від 06 грудня 2024 року № 1278 позивач працював слюсарем з ремонту автомобілів у період з 12 липня 2021 року по 01 вересня 2022 року, в його функціональні обов`язки входило обслуговування автотранспортних засобів підприємства на території самого підприємства, а тому він не міг виконувати свої обов`язки віддалено. Графік роботи позивача складав з 07:45 до 16:45, обідня перерва з 11:15 до 11:45.
45. Вважаючи рішення відповідача № 6 від 04 червня 2024 року «Про скасування дії довідок» протиправним, позивач в своїх інтересах та в інтересах своїх дітей звернувся до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи
46. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
47. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
48. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
49. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
50. Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме - бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
51. Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2025 року в оскаржуваній позивачем частині відповідають, а викладені у касаційній скарзі доводи є необґрунтованими з огляду на таке.
52. Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом № 1706-VII.
53. Згідно зі статтею 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщена особа - це громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
54. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.
55. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.
56. За змістом частини першої статті 2 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
57. З аналізу викладеного вбачається, що визначення «внутрішньо переміщена особа» має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства). З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка:
перебуває на території України на законних підставах;
має право на постійне проживання в Україні;
була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Отже, спеціальний статус внутрішньо переміщеної особи не збігається та не може підміняти собою жоден із закріплених у Конституції України конституційно-правових статусів особи, та не є окремим конституційно-правовим статусом особи.
При цьому, реєстрація місця проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження, а держава зобов`язана гарантувати громадянам право на соціальний захист, а обмеження цього права можливо лише на підставі законів, що приймаються Верховною Радою України.
Таким чином, реєстрація особи як внутрішньо переміщеної надає можливість державним органам врахувати її особливі потреби. Серед таких особливих потреб - доступ до належного житла та правової допомоги, доступ до спеціальних державних програм, зокрема адресних програм для внутрішньо переміщених осіб, призначення або відновлення належних соціальних допомог. Статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або "інші права", як це зазначено у ст. 9 Закону № 1706-VІІ), не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації.
58. Разом з цим, згідно із частиною другою статті 1 Закону № 1706-VII адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.
59. Відповідно до частин першої-другої статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
60. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.
61. В силу вимог положень частини третьої та четвертої статті 4 Закону № 1706-VII для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.
Заява подається внутрішньо переміщеною особою, у тому числі неповнолітніми дітьми, особисто, а малолітніми дітьми, недієздатними особами або особами, дієздатність яких обмежено, - через законного представника (далі - заявник).
Від імені малолітньої дитини, яка прибула без супроводження законних представників, таку заяву може подати її родич (баба, дід, прабаба, прадід, повнолітні брат або сестра, тітка, дядько) або вітчим, мачуха, у яких проживає (перебуває) дитина.
Від імені малолітньої дитини, яка прибула без супроводження законних представників або осіб, зазначених в абзаці другому цієї частини, таку заяву подає представник органу опіки та піклування за місцем перебування такої дитини.
Від імені дитини, влаштованої до дитячого закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту дітей на повне державне забезпечення, таку заяву подає керівник відповідного закладу.
Заява підписується заявником або особою, зазначеною в абзацах другому - четвертому цієї частини, яка дає згоду на обробку, використання, зберігання його персональних даних та персональних даних особи, від імені якої подається заява.
62. Порядок збирання та оброблення даних, оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та форма її зразка затверджуються Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 4 Закону № 1706-VII).
63. Положеннями статті 5 Закону № 1706-VII передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).
64. За змістом статті 12 Закону № 1706-VII (в редакції станом на дату прийняття оскаржуваного рішення) підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:
подала заяву про відмову від довідки;
скоїла кримінальне правопорушення: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; вчинення кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку або військового кримінального правопорушення;
повернулася до покинутого місця постійного проживання;
виїхала на постійне місце проживання за кордон;
подала завідомо недостовірні відомості.
Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.
Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
65. Відповідно до пункту 1 Порядку № 509, цей Порядок регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
66. За змістом абзаців 1-2 пункту 2 Порядку № 509 (в редакції станом на дату подання позивачем заяви в мобільному застосунку «Дія») для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік за формою згідно додатком 1 до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи). Заява про взяття на облік та включення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб інформації про внутрішньо переміщену особу за наявності технічної можливості може подаватися також через Єдиний державний вебпортал електронних послуг (далі - Портал Дія).
67. У період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», внутрішньо переміщена особа для отримання довідки може звернутися до уповноваженої особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважена особа територіальної громади / центру надання адміністративних послуг).
68. Згідно з положеннями пункту 2-1 Порядку № 509 заява про взяття на облік може бути подана в електронній формі з використанням Порталу Дія повнолітньою або неповнолітньою внутрішньо переміщеною особою, якій присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків. У разі наявності в такої особи дітей подання заяви про взяття їх на облік можливе лише за наявності відображення в електронному вигляді інформації, що міститься у свідоцтві про народження таких дітей, виготовленому на паперовому бланку (далі - е-свідоцтво про народження).
Для подання заяви особі необхідно встановити мобільний додаток Порталу Дія на електронний пристрій, критерії якого підтримують використання такого додатка, підключений до Інтернету, із увімкненою функцією геолокації, та пройти електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, або інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначного встановлення особи.
Заява про взяття на облік в електронній формі формується засобами мобільного додатка Порталу Дія у формі, придатній для сприйняття її змісту відповідно до відомостей, зазначених у пункті 3 цього Порядку, заповнення форм (полів) заяви здійснюється автоматично, зокрема з урахуванням відомостей, отриманих у порядку електронної інформаційної взаємодії.
Формування заяви про взяття на облік в електронній формі припиняється за допомогою засобів мобільного додатка Порталу Дія, якщо зазначені в заяві відомості: надані не в повному обсязі; не відповідають відомостям інформаційно-комунікаційних систем, зазначених у цьому пункті; не відповідають вимогам арифметичного та формато-логічного контролю.
Відповідальність за достовірність відомостей, що містяться в заяві про взяття на облік, несе заявник.
У разі подання заяви в електронній формі через Портал Дія, у тому числі мобільний додаток Порталу Дія, складення та/або подання будь-яких інших заяв, документів чи відомостей для отримання довідки не вимагається.
Обробка персональних даних осіб здійснюється відповідно до законодавства про захист персональних даних.
Заява про взяття на облік в електронній формі, сформована засобами мобільного додатка Порталу Дія та накладеним віддаленим кваліфікованим електронним підписом «Дія.Підпис» («Дія ID») особи, передається засобами Порталу Дія до інформаційної системи Мінсоцполітики для включення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.
Після включення відомостей про особу до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб така особа може сформувати засобами Порталу Дія електронну довідку, яка підтверджує факт внутрішнього переміщення та взяття на облік такої особи відповідно до пункту 6-1 цього Порядку.
69. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 2022 року № 602 (далі - постанова КМУ №602) пункт 2-1 було доповнено абзацами такого змісту: «Внутрішньо переміщена особа, яка подала заяву в електронній формі через Портал Дія, зокрема мобільний додаток Порталу Дія (Дія) (за наявності технічної можливості), після включення відомостей про неї до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб може звернутися до уповноваженого органу або уповноваженої особи територіальної громади/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку для отримання довідки у паперовій формі.
70. Така довідка з позначкою щодо подання внутрішньо переміщеною особою заяви в електронній формі видається уповноваженим органом або уповноваженою особою територіальної громади/центру надання адміністративних послуг відповідно до пункту 6 цього Порядку».
71. Відповідно до пункту 3 Порядку № 509 заява про взяття на облік повинна містити, зокрема, інформацію про відомості про малолітніх, неповнолітніх внутрішньо переміщених осіб, які прибули разом з ним (у разі необхідності); відомості про зареєстроване та фактичне місце проживання; серія та номер свідоцтва про народження дитини.
Як фактичне місце проживання/перебування не можуть зазначатися адреси (місцезнаходження) органів державної влади, місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх підрозділів, будь-яких інших приміщень, за якими внутрішньо переміщені особи фактично не проживають.
72. Згідно з пунктом 5 Порядку № 509 з метою обліку внутрішньо переміщених осіб уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Мінсоцполітики.
73. За змістом пункту 6-1 Порядку № 509 особа, яка включена до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб може замовити електронну довідку, яка підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік такої особи (далі - електронна довідка), разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом). Замовлення та формування електронної довідки здійснюється безоплатно. Електронну довідку малолітньої дитини, недієздатної особи або особи, дієздатність якої обмежена, може замовити законний представник або інша особа, зазначена в абзацах шостому-десятому пункту 2 цього Порядку.
74. Відповідно до пункту 7-1 Порядку № 509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін, Мінцифри подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.
75. Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону (крім осіб, які є власниками знищеного або пошкодженого (до ступеня непридатного для проживання) житлового приміщення (до відновлення такого житлового приміщення) внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, що підтверджується інформацією з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Реєстр пошкодженого та знищеного майна) (за технічної можливості), або органом місцевого самоврядування, або обласною державною (військовою) адміністрацією) приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.
76. З аналізу наведеного вбачається, що положеннями частини першої статті 12 Закону № 1706-VII та пункту 7-1 Порядку № 509 визначено правові підстави для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відповідних відомостей до Єдиної інформаційної бази даних, серед яких, зокрема, передбачено подання завідомо недостовірних відомостей.
Водночас чинне законодавство не містить легального визначення поняття «завідомо недостовірні відомості» та не встановлює вичерпного переліку їх ознак. З огляду на положення статті 277 Цивільного кодексу України, законодавець оперує категорією недостовірності відомостей як такою, що підлягає доведенню та може бути спростована. Отже, сама по собі констатація недостовірності відомостей не є достатньою для застосування негативних правових наслідків без встановлення відповідного суб`єктивного елементу.
77. Системне тлумачення зазначених норм дає підстави для висновку, що «завідомо недостовірні відомості» охоплюють не лише об`єктивну невідповідність інформації дійсності, а й обов`язкове усвідомлення особою їх недостовірності, тобто знання про те, що подані відомості не відповідають дійсності на момент вчинення відповідної дії чи бездіяльності. При цьому наявність такого умислу не презюмується і підлягає обов`язковому встановленню на підставі належних і допустимих доказів у кожній конкретній справі.
78. Разом з тим, враховуючи особливу правову природу статусу внутрішньо переміщеної особи як спеціального публічно-правового статусу, що виникає у зв`язку з настанням об`єктивних обставин вимушеного переміщення, ґрунтується на фактичних даних про місце проживання особи на момент виникнення таких обставин та пов`язаний із наданням додаткових соціальних гарантій за рахунок держави, положення статті 12 Закону № 1706-VII підлягають застосуванню у системному взаємозв`язку зі статтями 1 та 4 цього Закону, які визначають правову природу статусу внутрішньо переміщеної особи та умови його набуття. Такий підхід зумовлює необхідність оцінки не лише формальної достовірності поданих відомостей, але й наявності матеріально-правових підстав для набуття відповідного статусу.
79. З урахуванням наведеного визначальною умовою для набуття та збереження статусу внутрішньо переміщеної особи є фактичне переміщення особи з місця постійного проживання у зв`язку з обставинами, передбаченими законом. Відтак, у разі встановлення відсутності такого переміщення, особа не набуває або втрачає правові підстави для перебування на обліку як внутрішньо переміщена особа, незалежно від формального змісту поданих нею відомостей. 
80. Отже, при вирішенні питання щодо правомірності скасування довідки внутрішньо переміщеної особи суд зобов`язаний перевірити як наявність у діях особи ознак подання завідомо недостовірних відомостей (з урахуванням суб`єктивного критерію умислу), так і фактичне існування обставин, що обумовлюють набуття відповідного статусу. При цьому відсутність факту переміщення як визначальної умови набуття статусу внутрішньо переміщеної особи свідчить про відсутність матеріально-правових підстав для перебування особи на обліку та підлягає врахуванню при застосуванні положень статті 12 Закону № 1706-VII. 
81. Оцінюючи висновки суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині, яка стосується позовних вимог щодо довідок внутрішньо переміщених осіб, виданих на ім`я малолітніх дітей позивача, колегія суддів зазначає таке.
82. Як установлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, малолітні діти позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народилися у місті Горішні Плавні, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.
83. Також встановлено, що їх мати, ОСОБА_5 , відповідно до рішень органу соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради від 20 лютого 2018 року та від 01 квітня 2020 року, отримувала допомогу при народженні дітей за фактичним місцем проживання у місті Горішні Плавні у період з лютого 2018 року по березень 2023 року.
84. Крім того, згідно з листом Відділу освіти Горішньоплавнівської міської ради від 16 лютого 2023 року № 01-11/64 ОСОБА_3 перебував у закладі дошкільної освіти «Дюймовочка» у період з 07 жовтня 2020 року по 09 січня 2023 року, що узгоджується з даними довідки ТОВ «Клєвєр» від 15 липня 2024 року № KL00-000001 про те, що ОСОБА_5 у відповідний період перебувала у відпустці по догляду за дитиною.
85. Наведені докази у їх сукупності свідчать про постійне перебування матері разом із дитиною за місцем її фактичного проживання у місті Горішні Плавні, про що правильно вказали суди попередніх інстанцій. Доказів протилежного позивачем не зазначено. 
86. При цьому колегія суддів враховує, що позивач, звертаючись із заявами про взяття дітей на облік як внутрішньо переміщених осіб як їх законний представник, був обізнаний або повинен був бути обізнаним із фактичними умовами та місцем їх проживання. 
87. Зазначене у своїй сукупності дає підстави погодитись з висновком судів попередніх інстанцій про те, що позивач усвідомлював невідповідність зазначених у заяві відомостей дійсним обставинам.
88. Крім того, Суд також вказує, що доводи касаційної скарги не враховують правову природу відповідного статусу та не спростовують встановлених судами обставин, оскільки ґрунтуються на формальному тлумаченні пункту 5 частини першої статті 12 Закону № 1706-VII.
89. Як уже зазначено вище, довідка внутрішньо переміщеної особи підтверджує наявність факту переміщення, тоді як сам статус виникає лише за наявності обставин, визначених статтею 1 цього Закону. Водночас встановлені судами обставини свідчать про відсутність у малолітніх дітей позивача матеріально-правових підстав для набуття статусу внутрішньо переміщених осіб, що у сукупності з наведеними обставинами подання відомостей, які не відповідали дійсності, підтверджує правомірність скасування відповідних довідок.
90. Посилання скаржника на положення статті 2 Закону № 1382-IV про те, що реєстрація місця проживання не є доказом фактичного проживання, колегія суддів враховує, однак зазначає таке.
91. Дійсно, відповідно до статті 33 Конституції України та статті 2 Закону № 1382-IV реєстрація місця проживання або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод особи.
92. Водночас у цій справі висновки судів попередніх інстанцій не ґрунтуються виключно на даних про реєстрацію місця проживання, а сформовані на підставі сукупності встановлених фактичних обставин проживання дітей, оцінених відповідно до вимог статті 90 КАС України.
93. Отже, наведені доводи не спростовують правильності висновків судів щодо відсутності факту переміщення дітей позивача.
94. У цьому контексті колегія суддів також зазначає, що статус внутрішньо переміщеної особи є індивідуальним та визначається з урахуванням фактичних обставин проживання конкретної особи.
95. Малолітні діти, з огляду на свій вік та обмежену цивільну дієздатність, здійснюють реалізацію своїх прав та інтересів через законних представників, а їх місце проживання визначається фактичними умовами проживання разом із законними представниками (батьками).
96. Судами попередніх інстанцій установлено, що малолітні діти позивача тривалий час проживали у місті Горішні Плавні, відвідували заклади дошкільної освіти у цьому місті та перебували разом із матір`ю, яка здійснювала їх догляд та отримувала соціальні виплати за місцем фактичного проживання.
97. Наведені обставини у їх сукупності обґрунтовано покладені судами в основу висновку про відсутність у малолітніх дітей позивача факту переміщення у розумінні статті 1 Закону № 1706-VII, що виключає наявність підстав для набуття ними статусу внутрішньо переміщених осіб.
98. Таким чином, встановлені судами обставини свідчать про наявність у діях позивача як об`єктивних, так і суб`єктивних ознак подання завідомо недостовірних відомостей при зверненні із заявами про взяття дітей на облік як внутрішньо переміщених осіб. 
99. В контексті доводів касаційної скарги, Суд також зазначає, що докази, отримані після дати подання заяви про взяття на облік, можуть бути використані для встановлення фактичних обставин, що існували на момент виникнення спірних правовідносин, якщо вони відображають сталі характеристики способу життя особи. У цій справі відомості про тривале проживання дітей у місті Горішні Плавні, їх навчання, отримання соціальних виплат та перебування разом із матір`ю мають системний характер та дозволяють зробити обґрунтований висновок про відсутність факту їх переміщення станом на 24 лютого 2022 року.
100. При цьому колегія суддів зазначає, що положення Закону № 1706-VII не передбачають автоматичного поширення статусу внутрішньо переміщеної особи на всіх членів сім`ї, оскільки такий статус має індивідуальний характер і визначається окремо щодо кожної особи залежно від встановлених фактичних обставин її проживання.
101. Отже, можливість застосування диференційованого підходу до визначення правового статусу членів однієї сім`ї є такою, що прямо випливає зі змісту зазначеного Закону, а різні висновки щодо наявності чи відсутності підстав для набуття статусу внутрішньо переміщеної особи стосовно окремих членів однієї сім`ї самі по собі не свідчать про порушення вимог закону, якщо вони ґрунтуються на належно встановлених фактичних обставинах.
102. Сама по собі та обставина, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення дії довідки внутрішньо переміщеної особи щодо самого позивача, не може бути самостійною підставою для спростування правомірності висновків судів попередніх інстанцій щодо його малолітніх дітей, оскільки статус внутрішньо переміщеної особи має індивідуальний характер і визначається окремо щодо кожної особи залежно від установлених судами фактичних обставин її проживання та переміщення.
103. Крім того, колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що подання заяви через Портал «Дія» та проходження автоматичної перевірки підтверджує достовірність поданих відомостей.
104. Відповідно до пункту 2-1 Порядку № 509 заява про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи в електронній формі формується засобами мобільного додатка Порталу «Дія» шляхом автоматичного заповнення відповідних полів на підставі відомостей, отриманих у порядку електронної інформаційної взаємодії з державними інформаційними ресурсами.
105. Зокрема, під час формування заяви використовуються дані з державних реєстрів щодо особи, її документів та зареєстрованого місця проживання, а також інші відомості, наявні в інформаційних системах.
106. Водночас наявність або відображення окремих відомостей у державних інформаційних ресурсах не є тотожною встановленню фактичних обставин проживання особи та не свідчить сама по собі про наявність або відсутність факту переміщення у розумінні статті 1 Закону № 1706-VII.
107. Автоматизований механізм формування та перевірки заяви не передбачає комплексної оцінки всіх обставин, що мають значення для визначення статусу внутрішньо переміщеної особи, а також не виключає можливості подання заявником відомостей, які не відповідають дійсності.
108. Отже, проходження автоматизованої перевірки засобами Порталу «Дія» саме по собі не підтверджує відповідність поданих відомостей дійсності та не спростовує встановлених судами обставин щодо відсутності факту переміщення дітей позивача.
109. Колегія суддів звертає увагу, що впровадження державою електронних сервісів, зокрема Порталу «Дія», спрямоване на спрощення реалізації особою своїх прав та доступу до адміністративних послуг, однак не змінює правової природи відповідних правовідносин та не звільняє заявника від обов`язку надання достовірних відомостей.
110. Автоматизоване формування заяви та перевірка окремих даних шляхом інформаційної взаємодії з державними реєстрами має допоміжний, технічний характер і спрямоване на спрощення доступу особи до адміністративної послуги, однак не передбачає встановлення фактичних обставин проживання конкретної особи.
111. Відтак використання цифрових інструментів не звільняє особу від обов`язку діяти добросовісно та подавати достовірні відомості, а також не створює презумпції правомірності набуття статусу виключно на підставі проходження формальної електронної верифікації. 
112. Такий підхід забезпечує належний баланс між інтересами ефективного функціонування цифрових сервісів держави та необхідністю запобігання зловживанню правом на отримання публічних соціальних гарантій.
113. Щодо доводів касаційної скарги про порушення процедури ухвалення оскаржуваних рішень відповідачем колегія суддів зазначає таке.
114. Відповідно до статті 19 Конституції України суб`єкти владних повноважень зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.
115. Так, згідно статей 12, 17 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року № 2073-IX адміністративний орган зобов`язаний забезпечити особі можливість бути заслуханою, брати участь у процедурі та подати свої пояснення і докази, а також приймати рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи.
116. Разом із тим Суд вказує, що порушення окремих процедурних вимог може бути підставою для визнання рішення протиправним лише у разі, якщо таке порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
117. Зазначений підхід неодноразово застосовувався у судовій практиці. Зокрема у постанові від 18 січня 2023 року у справі №826/10888/18, Суд вказав, що саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом з тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його правомірність. 
118. Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за умови, якщо таке порушення призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
119. Установлені судами попередніх інстанцій обставини свідчать, що висновки щодо відсутності у малолітніх дітей позивача факту переміщення у розумінні статті 1 Закону № 1706-VII ґрунтуються на сукупності належних і допустимих доказів, які були досліджені та оцінені судами відповідно до вимог статті 90 КАС України.
За таких обставин навіть за наявності окремих процедурних недоліків під час прийняття оскаржуваних рішень відповідача такі порушення не вплинули на встановлення фактичних обставин справи та не призвели до неправильного вирішення спору по суті.
120. Відтак підстави для скасування оскаржуваних рішень з мотивів порушення адміністративної процедури ухвалення суб`єктом владних повноважень відповідного рішення відсутні.
121. Доводи касаційної скарги щодо необхідності залучення матері дітей до участі у справі також є необґрунтованими.
122. Відповідно до статей 49, 50 КАС України учасниками справи, серед іншого, є треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вказані особи можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Критерієм необхідності такого залучення є наявність безпосереднього, а не опосередкованого правового впливу рішення суду на правове становище відповідної особи.
123. Як установлено судами попередніх інстанцій, предметом спору у цій справі є правомірність рішень про скасування довідок внутрішньо переміщених осіб, виданих позивачу та його малолітнім дітям. Перевірка правильності оскаржуваних рішень спрямована виключно на визначення правового статусу зазначених осіб як внутрішньо переміщених та не породжують, не змінюють і не припиняють прав чи обов`язків матері дітей.
124. Факт використання судами відомостей про матір дітей під час з`ясування обставин справи не змінює її процесуального статусу, оскільки такі відомості мають доказове значення і не трансформуються у самостійний предмет спору чи підставу для виникнення у неї процесуальних прав та обов`язків учасника справи.
125. Крім того, касаційна скарга не містить обґрунтування того, яким саме чином ухвалене у справі судове рішення впливає або може вплинути на права чи обов`язки матері дітей, що є обов`язковою передумовою для її залучення до участі у справі як третьої особи.
126. За таких обставин відсутні підстави вважати, що незалучення матері дітей до участі у справі призвело до порушення норм процесуального права або могло вплинути на правильність вирішення спору по суті.
127. Отже, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині визнання протиправними та скасування рішень щодо скасування довідок внутрішньо переміщених осіб, виданих на ім`я малолітніх дітей позивача. Висновки судів першої та апеляційної інстанції у цій частині ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, відповідають встановленим обставинам справи та узгоджуються з вимогами процесуального закону щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи.
128. Доводи касаційної скарги в цій частині не спростовують правильності таких висновків та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до статті 341 КАС України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
129. Згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
130. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
131. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування судами норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень у частині, що стосується позовних вимог щодо довідок внутрішньо переміщених осіб, виданих на ім`я малолітніх дітей позивача, та погоджується з відповідними висновками судів першої та апеляційної інстанцій.
132. Рішення судів попередніх інстанцій у цій частині є законними та обґрунтованими, оскільки вони ухвалені на підставі повного і всебічного з`ясування обставин справи, з належною оцінкою поданих доказів у їх сукупності та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.
133. Доводи касаційної скарги не спростовують правильності таких висновків, зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи та не дають підстав для висновку про незаконність або необґрунтованість судових рішень у зазначеній частині.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Cуд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року (в частині позовних вимог, яка не скасована, щодо довідок внутрішньо переміщених осіб, виданих на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк
Судді: В.М. Кравчук
О.П. Стародуб