УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 947/33115/23
провадження № 61-1317ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Пархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яку підписала і подала адвокат Щенсна Ірина Олександрівна на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року
у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,
постановив ухвалу про таке:
1. У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідачка), у якому просив звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 2009 року народження, посилаючись на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2021 року у справі №947/2637/21 з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 2009 року народження - у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 січня 2021 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
2. Рішенням Київського районного суду Одеської області від 08 травня 2024 року у задоволені позову відмовлено.
3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив зазначене рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
4. Постановою Одеського апеляційного суду від 11 березня 2025 року вказане рішення скасовано та ухвалено нове. 
Позов задоволено. Звільнено позивача від сплати аліментів за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2021 року у справі №947/2637/21 на користь відповідачки на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 2009 року народження у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 січня 2021 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
5. У жовтні 2025 року позивач подав до апеляційного суду заяву про роз`яснення резолютивної частини постанови Одеського апеляційного суду від 11 березня 2025 року, а саме: зазначити момент, з якого позивач вважається звільненим від сплати аліментів за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2021 року у справі №947/2637/21, а саме з 17 жовтня 2023 року як з моменту звернення до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів чи з моменту набрання постановою законної сили.
6. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено.
7. Ухвала апеляційного суду мотивована таким:
- звертаючись до суду з позовом, у якому, зокрема, позивач просив звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 2009 року народження, - у позовній заяві позивач не вказував дату, з якої слід його звільнити від стягнення аліментів та не просив суд у прохальній частині позову визначити дату звільнення від стягнення з нього на користь відповідача аліментів;
- судами справа була розглянута у межах заявлених позивачем позовних вимог відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК);
- вказівкою дати звільнення від стягнення аліментів фактично ставиться питання як про зміну рішення, так і внесення в нього нових даних, причому з виходом за межі позовних вимог, адже визначити дату звільнення від стягнення аліментів позивач не просив;
- постанова Одеського апеляційного суду від 11 березня 2025 року є повною, чіткою та зрозумілою, доступною для сприйняття та виконання, постановленою на підставі наявних у справі матеріалів та відповідно до заявлених вимог, містить вичерпні, чіткі та такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті заявлених вимог та не потребує роз`яснення.
8. 28 січня 2026 року адвокат Щенсна І. О. від імені позивача подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року у справі № 947/33115/23.
9. Касаційна скарга обґрунтована таким:

- резолютивна частина постанови апеляційного суду сформульована таким чином, що допускає щонайменше два різні тлумачення моменту припинення аліментного обов`язку. За таких умов суд був зобов`язаний шляхом роз`яснення усунути існуючу неоднозначність, а не залишати сторони та органи примусового виконання у стані правової невизначеності;

- відмова апеляційного суду за наявності неоднозначності його змісту фактично перекладає обов`язок його тлумачення на учасників справи та органи виконавчої служби, що суперечить принципу правової визначеності;

- апеляційний суд відмовився виконувати свою функцію з усунення сумнівів щодо змісту власного судового рішення, допустив порушення принципу правової визначеності у розумінні практики Європейського суду з прав людини.
10. Верховний Суд робить висновки, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі частин четвертої та шостої статті 394 ЦПК.
11. Вказаною нормою ЦПК (див. пункт 10) передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. 
12. Мотивами, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, є такі.
13. За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення (частини перша статті 271 ЦПК).
14. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (частини друга статті 271 ЦПК).
15. Роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового документа, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення виникає у зв`язку з тим, що рішення суду неоднозначно розуміється та з метою уможливлення його виконання, якщо таке не можливе через незрозумілість резолютивної частини судового рішення.
16. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (див., наприклад, ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 233/3676/19).
17. Відмовляючи у задоволенні заяви, апеляційний суд виходив з того, що постанова є зрозумілою, а моментом, з якого позивач вважається звільненим від сплати аліментів, є набрання постановою законної сили.
18. Колегія суддів погоджується з тим, що постанова Одеського апеляційного суду від 11 березня 2025 року є зрозумілою, а тому відсутня необхідність її роз`яснення. Постанова однозначно розуміється та не відсутні складнощі її виконання через незрозумілість резолютивної частини.
19. Апеляційний суд звернув увагу на те, що моментом, з якого позивач вважається звільненим від сплати аліментів, є набрання постановою законної сили.
20. Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновком апеляційного суду та не спростовують правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
21. З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача, яку підписала і подала адвокат Щенсна І. О., на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року слід відмовити, оскільки скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені у скарзі доводи висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
Керуючись статтями 258-261, 394 ЦПК, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яку підписала і подала адвокат Щенсна Ірина Олександрівна на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року у справі № 947/33115/23.

2. Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді: П. І. Пархоменко
Д. А. Гудима 
Є. В. Краснощоков