УХВАЛА

06 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 916/1837/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Власова Ю.Л. - головуючого, Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський»
на рішення Господарського суду Одеської області від 26 вересня 2025 року (суддя Волков Р.В.)
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2026 року (колегія суддів у складі: головуючий Богатир К.В., судді: Аленін О.Ю., Поліщук Л.В.)
у справі №916/1837/25
за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» 
до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» 
про стягнення 834 345,42 грн,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Одеської області від 26 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2026 року, позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» (далі - ЖКС «Порто-Франківський», відповідач) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (далі - АТ «ДТЕК Одеські електромережі», позивач) 688 005,63 грн заборгованості за необліковану електричну енергію, 30 285,81 грн 3% річних, 116 053,98 грн інфляційних втрат, 10 012,15 грн судового збору.
30 березня 2026 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Верховний Суд, Суд) надійшла касаційна скарга ЖКС «Порто-Франківський», в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 26 вересня 2025 року та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2026 року у справі №916/1837/25.
Вказану касаційну скаргу скаржник подав 28 березня 2026 року через систему «Електронний суд».
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 березня 2026 року для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Малашенкова Т. М.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, зважаючи на таке.
За змістом пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в)справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Частиною п`ятою статті 12 ГПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини сьомої зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року установлено у розмірі 3 028,00 грн.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у справі №916/1837/25 є стягнення 834 345,42 грн, що менше п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 500 = 1 514 000 грн), а тому у розумінні ГПК України ця справа за загальним правилом не підлягає касаційному перегляду.
Разом із тим підпункти «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачають певні випадки за наявності яких рішення суду у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб може бути оскаржено в касаційному порядку. При цьому, особа, яка подає касаційну скаргу повинна обґрунтувати та довести наявність такого випадку. 
Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що стосовно вжитого законодавцем у підпункті «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України словосполучення «виняткове значення» справи для її учасника, то оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для її учасника можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.
ЖКС «Порто-Франківський» в касаційній скарзі, посилаючись на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, зазначає, що виняткове значення справи для відповідача полягає в тому, що судами винесені рішення, що призводить до значних матеріальних втрат і стягнення коштів за відсутності вини відповідача.
Інших обґрунтувань цієї підстави та доказів на її підтвердження скаржник не навів, тому касаційна скарга ЖКС «Порто-Франківський» не містить обґрунтувань, які Суд міг би визнати такими, що підпадають під дію підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, немає, а відтак скаржник не дотримався умов допуску цієї справи до касаційного оскарження.
З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ЖКС «Порто-Франківський» на рішення Господарського суду Одеської області від 26 вересня 2025 року та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2026 року у справі №916/1837/25, оскільки вона подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 2, 12, 15, 17, 163, 232, 234, 235, 287, 293, 314 ГПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» на рішення Господарського суду Одеської області від 26 вересня 2025 року та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2026 року у справі №916/1837/25.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Л. Власов
Судді І. В. Булгакова
Т. М. Малашенкова