ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2026 року
м. Київ
справа № 464/7007/24
провадження № 61-16163св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Просто Мані», 
відповідач -  ОСОБА_1 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Сащук Мар`ян Михайлович, на постанову Львівського апеляційного суду у складі колегії суддів: Шандри М. М., Крайник Н. П., Левика Я. А., від 21 листопада 2025 року, і ухвалив таку постанову.
Зміст заявлених позовних вимог
1. У жовтні 2024 року ТОВ «ФК «Просто Мані» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
2. На обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Просто Мані» зазначало, що 
26 жовтня 2022 року між ТОВ «ФК «Просто Мані» (кредитодавцем) та відповідачкою (позичальницею) укладено договір № 26-10-21-01-26/3509_LV про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, за яким кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальниці у розмірі 315 000 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 42 % річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки. Проте, як зазначав позивач, всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала своїх зобов`язань за договором.
3. З урахуванням зазначеного, позивач просив стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за договором № 26-10-21-01-26/3509_LV про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту від 26 жовтня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Просто Мані» та відповідачкою, у розмірі 842 513,53 грн, що складається з: 314 899,96 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 226 015,02 грн - суми заборгованості по відсотках за користування кредитом; 175 579,11 грн - заборгованість по сумі девальвації, нарахованої на тіло кредиту; 126 019,44 грн - заборгованість по сумі девальвації, нарахованої на відсотки.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
4. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 09 травня 2025 року позов ТОВ «ФК «Просто Мані» задоволено частково. 
5. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Просто Мані» заборгованість за договором № 26-10-21-01-26/3509_LV про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, від 26 жовтня 2021 року у розмірі 334 423,98 грн, що складається з: 315 000 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 
19 423,98 грн - суми заборгованості по відсотках за користування кредитом. 
6. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.
7. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
8. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачка не виконала умови кредитного договору, отриманий кредит у розмірі 315 000 грн 
у визначений договором строк до 25 жовтня 2022 року не повернула, що нею не заперечується. Беручи до уваги розрахунок позивача, з відповідачки підлягають стягненню проценти за період кредитування у розмірі 194 23,98 грн. Відповідачка наведений розрахунок не заперечила та власного контррозрахунку не надала.
9. Відмовляючи у решті позовних вимог (стягнення сум девальвації), суд першої інстанції виходив з їх безпідставності, оскільки графік платежів, передбачений додатком № 1 до договору з останньою виплатою 25 жовтня 2022 року не змінювався, у позивача у зв`язку з цим відсутні правові підстави нараховувати поза межами цього терміну девальвацію на суму позики та процентів.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
10. Постановою Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Просто Мані»задоволено частково.
11. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 09 травня 2025 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Просто Мані» до 
ОСОБА_1 про стягнення суми девальвації, нарахованої на тіло кредиту, та суми девальвації на нараховані відсотки скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позов задоволено частково.
12. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Просто Мані» суму девальвації, нарахованої на тіло кредиту - 175 579,11 грн, суму девальвації на нараховані відсотки - 7 213,76 грн, змінено загальний розмір суми стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Просто Мані» з 334 423,98 грн до 517 216,85 грн.
13. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 09 травня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Просто Мані» 2 000 грн витрат на професійну правничу допомогу змінено, збільшено розмір витрат на професійну правничу допомогу до 5 000 грн.
14. В решті рішення залишено без змін.
15. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що договором про надання коштів у позику визначений порядок та підстави нарахування суми девальвації, на яку збільшується сума процентів та сума позики (пункти 1.9, 1.10 кредитного договору). Своїм підписом у договорі відповідачка засвідчила, що умови такого договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків сторін (пункт 9.14 договору). Зважаючи на договірні відносини між сторонами, на які сторони погодилися, стягненню підлягає також сума девальвації на тіло кредиту у розмірі 175 579,11 грн та на відсотки, однак у межах строку кредитування, розмір яких становить 7 213,76 грн.
Узагальнені доводи касаційної скарги
16. 22 грудня 2025 року  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Сащук М. М., через підсистему «Електронний суд» звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасуватипостанову Львівського апеляційного суду 
від 21 листопада 2025 року в частині скасування рішення Сихівського районного суду м. Львова від 09 травня 2025 року щодо відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Просто Мані» до неї і залишити в силі рішення суду першої інстанції у цій частині.
17. Підставами касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції заявниця зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статей 3, 6, 509 і 627 Цивільного кодексу України щодо покладення ризиків девальвації (курсової різниці) по гривневій позиці на фінансово слабшу сторону (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), а також посилається на те, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того, зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
18. Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що позивач, як фінансова компанія, є професійним учасником ринку надання банківських послуг. Відповідно вимоги до ведення справ такою установою є вищими, аніж до їх клієнтів. Відповідачка не маючи необхідних знань, не володіючи термінологією (з приводу девальвації), не усвідомлювала юридичних наслідків, які тягнуть за собою відображені в договорі умови, що стосуються нарахування та подальшої сплати суми девальвації, нарахованої на тіло кредиту та відсотки. У зв`язку з цим відповідачка при укладенні договору уточнювала у представників позивача, що означають такі умови, на що останні відповіли, що це така формальність і вимога держави, яка ніяк не вплине на загальну суму кредиту, чим фактично ввели в оману відповідачку. Позивач, користуючись відсутністю необхідних знань у відповідачки, надаючи їй хибні пояснення та закладаючи в умови договору вимогу про девальвацію, фактично поклав всі свої ризики по зміні курсу на відповідачку, хоча ці ризики жодним чином не залежать від останньої.
19. Заявниця вказує на те, що апеляційним суд при винесені оскаржуваної постанови неправильно застосовано норми матеріального права - статті 3, 6, 509, 627 ЦК України, щодо відповідності повного покладення ризиків девальвації (курсової різниці) по гривневій позиці (не споживчий кредит) на фінансово слабшу сторону, загальним засадам/принципам добросовісності, розумності та справедливості.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
20. Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2026 року відкрито касаційне провадження у справі № 464/7007/24 та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
21. У поданому відзиві на касаційну скаргу ТОВ «ФК «Просто Мані» вважає доводи касаційної скарги безпідставними, необґрунтованими, такими, що не спростовують правильних по суті висновків суду апеляційної інстанції. Своїм підписом у договорі відповідачка засвідчила, що умови кредитного договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків сторін. ОСОБА_1 погодилася з усіма умовами договору, особисто підписала заяву на отримання кредиту, передала в іпотеку квартири у забезпечення позики. Відповідачка не надала жодного доказу, який вказував, що позивачем неправильно було здійснено роз`яснення умов договору чи введено її в оману. Отже ОСОБА_1 були зрозумілі всі умови договору, що стосувалися нарахування та сплати суми девальвації, яка нарахована на тіло та відсотки.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
22. 26 жовтня 2022 року між ТОВ «ФК «Просто Мані», як фінансовою компанією (кредитодавцем), та ОСОБА_1 (позичальницею) укладено договір № 26-10-21-01-26/3509_LV про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, за яким кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальниці у розмірі 315 000 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальниця зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 42 % річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені цим договором (пункт 1.1). 
23. ТОВ «ФК «Просто Мані» на виконання укладеного договору здійснено 
26 жовтня 2021 року грошові перекази на загальну суму 315 000 грн: 303 500 грн кредитних коштів на рахунок відповідачки; 6 500 грн - оплата послуг за вчинення нотаріальних дій; 5 000 грн послуги кредитного посередника. Указане підтверджується платіжними інструкціями за номерами 13397, 13398, 13399 та визнається стороною відповідача.
24. Сторонами договору обумовлені та погоджені на власний розсуд наступні умови: 
- кредитодавець надає позичальниці кредит з цільовим призначенням - для створення бізнесу (пункт 1.3);
- повернення позики позичальниця здійснює у строки, визначені цим договором, відповідно до графіку платежів, наведеного у додатку № 1 до цього договору (пункт 3.2);
- проценти за користування позикою з урахуванням суми девальвації підлягають сплаті позичальницею щомісяця, кожного 1 числа, за попередній календарний місяць (пункт 3.6);
- договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 25 жовтня 
2022 року (включно), але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (пункт 9.1);
- кредит надається строком на 365 днів від дати отримання позичальницею кредиту, тобто з 26 жовтня 2021 року по 25 жовтня 2022 року. У разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань, передбачених договором, дія договору продовжується до повного виконання позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі визначеному пункті 1.1 договору (пункт 1.4);
- сторони домовились, що позичальник приймає на себе ризик девальвації національної валюти гривні відносно іноземної валюти долара США. У разі збільшення курсу НБУ продажу долара США, відсотки, сума позики, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитодавця, збільшуються на суму девальвації, визначених за формулою: СД=С*(К2-К1)/К1, де: СД - сума девальвації; С - сума відсотків, визначена в гривнях в Графіку платежів на дату сплати відсотків або сума позики для цілей повного погашення; К1 - курс купівлі долара США, встановлений НБУ на момент укладання договору; К2 - курс продажу долара США на останній банківський день місяця, що передує даті сплати відсотків. У випадку повернення суми позики, для розрахунку суми девальвації К2 приймає значення курсу продажу долара США, встановлений НБУ на день здійснення платежу. Сума процентів та сума позики, збільшені на суму девальвації, сплачуються одночасно з поверненням суми позики та/або процентами за користування позикою відповідно до умов договору та графіку платежів, визначених додатком № 1 до договору. Сторони домовилися, що при розрахунку відсотків за користування позикою береться до уваги курс продажу долара США, що встановлений Національним банком України (пункти 1.9, 1.10);
- своїм підписом у договорі відповідач засвідчила, що умови такого є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків сторін (п. 9.14 договору).
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
25. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга до задоволення не підлягає.
26. Згідно з пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
27. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
28. Постанова суду апеляційної інстанції оскаржується у частині стягнення з божника на користь кредитора сум девальвації, нарахованої на тіло кредиту та відсотки, а тому в іншій частині не є предметом касаційного перегляду в силу положень частини першої статті 400 ЦПК України.
29. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
30. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
31. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
32. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
33. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом 
(стаття 525 ЦК України).
34. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
35. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
36. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
37. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
38. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
39. Згідно із частинами першою, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
40. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
41. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).
42. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 цього Кодексу).
43. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
44. Судами встановлено, що згідно з пунктами 1.9, 1.10 кредитного договору сторони домовились, що позичальник приймає на себе ризик девальвації національної валюти гривні відносно іноземної валюти - долара США. 
45. Сторони добровільно узгодили, що у разі збільшення курсу НБУ продажу долара США, відсотки, сума позики, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитодавця, збільшуються на суму девальвації, визначених за відповідною формулою. 
46. У випадку повернення суми позики, для розрахунку суми девальвації застосовується курсу продаж долара США, встановлений НБУ на день здійснення платежу. 
47. Сума процентів та сума позики збільшені на суму девальвації, сплачуються одночасно з поверненням суми позики та/або процентами за користування позикою відповідно до умов договору та графіку платежів, визначених додатком № 1 до договору. Сторони домовилися, що при розрахунку відсотків за користування позикою береться до уваги курс продажу долара США, що встановлений НБУ.
48. Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
49. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
50. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
51. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
52. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Просто Мані» до ОСОБА_1 про стягнення суми девальвації, нарахованої на тіло кредиту, та суми девальвації на нараховані відсотки та ухвалюючи в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, умови кредитного договору (пункту 1.9, 1.10), добровільно узгоджені сторонами, та надавши їм належну правову оцінку, дійшов загалом обґрунтованих висновків про те, що з відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення сума девальвації, розрахована відповідно до формули, зазначеної у пункті 1.9 договору, виходячи з непогашеного тіла кредиту, у розмірі - 175 579,11 грн, а також суми девальвації на нараховані у межах строку кредитування відсотки - 7 213,76 грн. 
53. Відповідачкою не спростовано наданий позивачем розрахунок нарахованих сум девальвації, власний розрахунок не наведено. 
54. Сторонами було обумовлено у пункті 1.9 договору, що позичальниця приймає на себе ризики девальвації національної валюти - гривні відносно іноземної валюти - долара США.
55. Своїм підписом у договорі, заяві на отримання кредиту позичальниця засвідчила, що всі умови договору, зокрема і щодо нарахування суми девальвації, на яку збільшується сума процентів та сума позики, є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків сторін (пункт 9.14 договору). 
56. Необхідно врахувати, що ОСОБА_1 отримала грошові кошти у позику для створення бізнесу на умовах, викладених у договорі № 26-10-21-01-26/3509_LV від 26 жовтня 2021 року.
57. Вимог, спрямованих на спростування презумпції правомірності умов договору № 26-10-21-01-26/3509_LV про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, ОСОБА_1 не заявляла.
58. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц). 
59. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін по суті спору та їх відображення в оскарженій постанові апеляційного суду, питання вмотивованості висновків суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду апеляційної інстанції.
60. Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
61. З урахуванням доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції. 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Сащук Мар`ян Михайлович, залишити без задоволення.
2. Постанову Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович