ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року 
м. Київ

справа № 420/5225/25
адміністративне провадження № К/990/47062/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Стеценка С.Г.,
суддів: Бевзенка В.М., Тацій Л.В.,
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 420/5225/25
за позовом  ОСОБА_1 
до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка Анатолія Анатолійовича
за участю третьої особи: Національного університету «Одеська юридична академія»
про визнання протиправним та скасування реєстраційного запису
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2025 (головуючий суддя: Попов В.Ф.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2025 (колегія у складі: головуючого судді Яковлєва О.В., суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.), -
В С Т А Н О В И В:
ВСТУП
У справі, що розглядається, ключовим є питання юрисдикційної належності спору щодо оскарження фізичною особою - ректором закладу вищої освіти дій державного реєстратора щодо припинення закладу вищої освіти в результаті його реорганізації. Суть спору полягає у правомірності внесення записів про припинення юридичної особи та формування комісії з припинення. Оскільки позивач не є учасником корпоративних відносин, та оскаржує виключно процедурні порушення, вчинені державним реєстратором як суб`єктом владних повноважень під час виконання ним реєстраційних дій.
Короткий зміст позовних вимог
1. У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка Анатолія Анатолійовича, за участю третьої особи: Національного університету «Одеська юридична академія», в якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати здійснений державним реєстратором Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенком Анатолієм Анатолійовичем реєстраційний запис від 14.02.2025 17:08:34 за № 1005561270114003615 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія» (код ЄДРПОУ 20933314) щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації та відомостей про комісію з припинення юридичної особи.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2025, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2025, закрито провадження у справі та роз`яснено позивачу, що спір, який виник, підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
3. Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач оскаржує дії державного реєстратора, пов`язані з реєстрацією припинення юридичної особи Національного університету «Одеська юридична академія», посилаючись на недотримання цим суб`єктом встановленого законом порядку проведення такої реєстрації. Крім того, позивач стверджує, що державну реєстрацію протиправно проведено на підставі копій документів, а не на підставі оригіналів чи нотаріально завірених копій таких документів.
Враховуючи суть спірних правовідносин, а саме позбавлення корпоративних прав, та суб`єктний склад сторін у справі, суди дійшли до висновку, що цей спір має вирішуватись у порядку господарського судочинства.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
4. Не погодившись із такими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
5. В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанції зроблено помилковий висновок про необхідність закриття провадження у даній справі, оскільки не враховано, що позивачем оскаржується спірна державна реєстрація реорганізації юридичної особи через порушення порядку здійснення державної реєстрації юридичних осіб, а не через незгоду з підставами здійснення зазначеної державної реєстрації
Також вважає, що судами помилково не враховано суб`єктного складу учасників спірних правовідносин, зокрема того факту, що позивач є ректором закладу вищої освіти, а Національний університет «Одеська юридична академія» є закладом вищої освіти державної форми власності. Звертає увагу на предмет та характер правовідносин, що виключає наявність корпоративних прав між сторонами.
Зазначає, що суди неправомірно закрили провадження у справі, зазначивши (з посиланнями на постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 904/5857/17, та від 23.10.2019 у справі № 819/2895/14-а/18, від 17.06.2020 року у справі № 826/10249/18), що цей спір має розглядатися за правилами господарського судочинства та не врахували висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.08.2023 у справі № 925/1741/21.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
6. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Стеценко С. Г., судді: Коваленко Н.В., Тацій Л.В.
7. Ухвалою Верховного Суду від 19.11.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2025.
8. На підставі службової записки судді-доповідача Стеценка С.Г. від 02.02.2026 № 3873/26 щодо настання обставин, які унеможливлюють розгляд судових справ, у зв`язку з відпусткою судді Коваленко Н.В., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 02.02.2026 № 159/0/78-26, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2026, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С.Г., суддів: Бевзенка В.М., Тацій Л.В.
9. Відповідачі та третя особа не скористалися своїм правом на подання відзивів на касаційну скаргу.
10. Ухвалою Верховного Суду від 30.03.2026 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
12. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
13. Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
14. Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
15. Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
16. За правилами частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
17. Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).
18. Необхідною та єдиною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення цим суб`єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватися суб`єктом саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.
19. Під владними управлінськими функціями, що здійснюються на основі законодавства, зокрема, на виконання делегованих повноважень, слід розуміти будь-які владні повноваження в рамках діяльності держави чи місцевого самоврядування, що не належать до законодавчих повноважень чи повноважень здійснювати правосуддя.
20. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
21. Відповідно до частини 4 статті 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
22. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
23. Із наведених норм права вбачається, що до адміністративної юрисдикції належить справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників є суб`єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує її права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.
24. Велика українська юридична енциклопедія містить інформацію, відповідно до якої публічно - правовий спір - спір, заснований на публічному праві, спір між двома чи більше учасниками правовідносин, в яких хоча б однією зі сторін є суб`єкт владних повноважень, при цьому орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт у цих відносинах обов`язково має виступати саме при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Публічно - правовий спір відрізняється від приватно - правового тим, що публічно - правова позовна вимога пов`язана з положеннями публічного права. Водночас до приватного права належать законодавчі норми, які гуртуються на принципі рівності прав, а до публічного права належать законодавчі норми, які визначають привілейоване право держави чи іншого представника державної влади. [Велика українська юридична енциклопедія : у 20 т. - Харків : Право, 2016- . Т. 5 : Адміністративне право / редкол.: Ю. П. Битяк (голова) та ін. ; Нац. акад. прав. наук України ; Ін-т держави і права ім. В. М. Корецького НАН України ; Нац. юрид. ун-т ім. Ярослава Мудрого. 2020. С. 794].
25. Натомість визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.
26. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
27. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
28. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно - правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно - правових відносин і стосується саме цих відносин.
29. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 520/13190/17, від 27.11.2018 у справі № 820/3534/17, від 19.02.2020 у справі № 1340/3580/18.
30. Стаття 53 Конституції України визначає, що кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.
31. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
32. Акти, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.
33. Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 на підставі наказу Міністерства освіти та науки України від 28.03.2023 № 92-к «Про призначення на посаду ректора» призначено ректором Національного університету «Одеська юридична академія» строком на п`ять років з 29.03.2023 по 28.03.2028, як обраного за конкурсом на умовах викладених в контракті.
34. 28.03.2023 між сторонами укладено контракт № І-76, який відповідно до його пункту першого регулює трудові відносини, пов`язані з виконанням керівником своїх повноважень, встановлює цільові показники діяльності закладу вищої освіти, досягнення яких повинен забезпечити керівник закладу освіти, визначає права, обов`язки та відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці керівника, умови розірвання контракту, в тому числі дострокового, строк дії контракту та є особливою формою трудового договору, на підставі якого виникають трудові відносини між уповноваженим органом управління та керівником.
35. Наказом Національного університету «Одеська юридична академія» від 29.03.2023 № 835-5 «Про переведення» скаржника переведено з посади декана на посаду ректора.
36. Національний університет «Одеська юридична академія» є закладом освіти, який є юридичною особою публічного права, діє згідно з виданою ліцензією на провадження освітньої діяльності на певних рівнях вищої освіти, проводить наукову, науково-технічну, інноваційну та/або методичну діяльність, забезпечує організацію освітнього процесу і здобуття особами вищої освіти, післядипломної освіти з урахуванням їхніх покликань, інтересів і здібностей.
37. Як встановлено судами попередніх інстанцій, наказом Міністерства освіти і науки України № 213 від 13.02.2025 «Про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія» реорганізовано НУ «Одеська юридична академія» шляхом приєднання його до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова. Встановлено, що Одеський національний університет імені І.І. Мечникова є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Національного університету «Одеська юридична академія», її відокремлених структурних підрозділів та використовує у своїй діяльності ліцензії на надання освітніх послуг, видані НУ «Одеська юридична академія», до переоформлення ліцензій в установленому законодавством порядку. Цим же наказом створено комісію з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія».
38. Пунктом 4 зазначеного наказу Міністерства освіти і науки України від 13.02.2025 № 213 передбачено утворення Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» у складі згідно з додатком.
39. 14.02.2025 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно Національного університету «Одеська юридична академія» було внесено зміни, а саме «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації». Тип реорганізації: приєднання. Визначено голову комісії з припинення та її членів.
40. Вказані зміни стали наслідком вчинення реєстраційної дії (запису) від 14.02.2025 17:08:34 за № 1005561270114003615, а саме внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації, здійсненого державним реєстратором Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенком А.А.
41. Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вважає, що відповідачами порушено його права як ректора Національного університету «Одеська юридична академія» та безпосередньо самого навчального закладу, у зв`язку з чим оспорює реєстраційний запис від 14.02.2025 № 1005561270114003615, здійснений державним реєстратором Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенком Анатолієм Анатолійовичем про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія» щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації та відомостей про комісію з припинення юридичної особи.
42. Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
43. Частиною 1 статті 106 ЦК України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.
44. Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу здійснюється державним реєстратором за її місцезнаходженням, зокрема через Єдиний державний реєстр (ЄДР), вносячи зміни до установчих документів чи інших відомостей, що містяться в ньому, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон № 755-IV в редакції на час виникнення спірних правовідносин).
45. У силу приписів частини 1 статті 34 Закону № 755-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
46. Якщо суб`єкт владних повноважень порушує права чи законні інтереси, зокрема, фізичної особи, що спричиняє спір саме у сфері публічно-правових відносин, така особа вправі звернутися до суду адміністративної юрисдикції й очікувати судового захисту від цього суду, позаяк саме цей суд є тим судом, юрисдикція якого поширюється на справи в публічно-правових спорах юридичної особи із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення, дій чи бездіяльності.
47. Беручи до уваги наведені правові норми у контексті вирішення питання юрисдикційної належності позову ОСОБА_1 щодо оскарження реєстраційного запису від 14.02.2025 17:08:34 за № 1005561270114003615 здійсненого державним реєстратором Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенком Анатолієм Анатолійовичем, Верховний Суд дійшов висновку, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.
48. Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постановах від 05.02.2020 у справі № 243/4405/17 та від 28.11.2018 у справі № 490/5986/17, Верховний Суд у постановах від 28.05.2021 у справі № 120/6471/20-а, від 14.07.2020 у справі № 640/26323/19.
49. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наводила критерії розмежування судової юрисдикції.
50. Зокрема у постановах від 12.01.2021 у справі № 127/21764/17, від 23.03.2021 у справі № 367/4695/20 та інших Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків: 
«Такими критеріями є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка у законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.».
51. Суд у цій справі також ураховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.08.2023 у справі № 925/1741/21 за позовом фізичної особи - ОСОБА_2 до суб`єкта владних повноважень - Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області з приводу оскарження акту (рішення) суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання його владних управлінських функцій, а саме рішення про реорганізацію навчального закладу, зазначила: «… що спір у справі, яка переглядається, не є господарським ані за суб`єктним складом правовідносин, ані за підставами і предметом позову, ані за характером спірних матеріальних правовідносин.
По-перше, позивачка не є суб`єктом господарської діяльності (фізичною особою-підприємцем), а звернулася як фізична особа на захист особистих порушених, на її думку, прав. 
По-друге, спір у справі не є таким, що виник із корпоративних відносин (між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів). 
По-третє, за пунктом 10 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. 
По-четверте, підставами позову заявниця зазначила порушення організації та проведення виконавчим комітетом відповідача громадського обговорення проєкту рішення засновника про реорганізацію закладу загальної середньої освіти у сільській місцевості шляхом пониження його ступеня.
Наведені підстави позову, за висновками Великої Палати Верховного Суду, виключають приватно-правовий характер спору між сторонами та свідчать про спір у публічно-правових відносинах.».
52. Суд вважає ці висновки застосовними до справи, що розглядається.
53. Відповідно до частини 2 статті 4 Господарсько - процесуального кодексу України (далі - ГПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
54. У справі, що розглядається, позивач звернувся як фізична особа на захист особистих порушених, на його думку, прав. Також Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 є ректором закладу вищої освіти - Національного університету «Одеська юридична академія».
55. Згідно із пункту 3 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Проте спір у справі не є таким, що виник із корпоративних відносин.
56. За пунктом 10 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.
Наведені підстави позову виключають приватно-правовий характер спору між сторонами та свідчать про спір у публічно-правових відносинах.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 925/1741/21.
57. Суд звертає увагу на те, що у даній справі оскаржується державна реєстрація реорганізації юридичної особи навчального закладу державної форми власності - Національного університету «Одеська юридична академія», яка, на думку скаржника проведена з порушеннями порядку здійснення державної реєстрації юридичних осіб. 
58. Зазначає, що позивач звернувся до суду як фізична особа за захистом своїх індивідуальних прав, предметом позову є реєстраційні дії, а підставами позову - порушення відповідачем як суб`єктом владних повноважень процедури вчинення дій щодо здійснення державним реєстратором Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенком А.А. реєстраційного запису від 14.02.2025 о 17:08:34 за № 1005561270114003615 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія» щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації та відомостей про комісію з припинення юридичної особи.
59. Таким чином, спір у цій справі не є таким, що виник із корпоративних відносин, і стосується дій державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка А.А., яким він в межах своїх повноважень, вирішив здійснити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія».
60. Також Суд зазначає, що адміністративна процедура щодо реєстраційних дій регулюється Законом України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 № 2073-IX (далі - Закон № 2073-IX в редакції на час виникнення спірних правовідносин), який встановлює правила взаємодії громадян з органами влади.
61. Частина 1 статті 1 Закону №2073-IX визначає, що даний Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.
Дії або бездіяльність посадових осіб, уповноважених відповідно до закону надавати адміністративні послуги, адміністраторів можуть бути оскаржені в порядку адміністративного оскарження та/або до суду в порядку, встановленому законом.
62. Стаття 5 КАС України встановлює, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
63. За наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, а суд апеляційної інстанції вказаних порушень не виправив.
64. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
65. За таких обставин ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2025 та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2025 підлягають скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2025 - скасувати, а справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Г. Стеценко
Судді В.М. Бевзенко
Л.В. Тацій