УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 172/1023/15
провадження № 51-577 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року щодо ОСОБА_6 .
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України та виправдано. Вирішено питання щодоцивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій він не погоджується з вказаними судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.
Мотиви Суду
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, 
суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті. 
Відповідно до ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. 
Статтею 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, вказуючи на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. Крім того, коли сторона вимагає скасування судових рішень і призначення судового розгляду в суді відповідної інстанції, вона має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на яке вона посилається.
Однак всупереч вищевказаному адвокат ОСОБА_5 зазначених вимог процесуального закону не дотримався.
Обґрунтування касаційної скарги зводиться до цитувань окремих положень законодавства, судових рішень, а також надання скаржником своєї оцінки доказам, заперечень щодо правильності встановлення фактичних обставин кримінального провадження та неповноти судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно досліджувати докази, надавати їм іншу оцінку, ніж та, що була надана судами попередніх інстанцій, про що фактично просить представник потерпілого у касаційній скарзі.
Адвокат ОСОБА_5 , вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підстави, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування оскаржених судових рішень, доводів на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням статей 412, 413 КПК України не наводить.
Не містить касаційна скарга і обґрунтування у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду з огляду на положення статей 412 - 414 КПК України.
Крім цього, скаржник зазначає про незаконність вироку і ухвали з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, проте не обґрунтовує наведене з огляду на положення ст. 414 цього Кодексу.
Сформульовані у касаційній скарзі вимоги про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої чи апеляційної інстанції є альтернативними та не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.
Положеннями ч. 1 ст. 429 КПК України визначено, що суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає 
за необхідне залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року щодо ОСОБА_6 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3