УХВАЛА

12 лютого 2026 року
м. Київ

справа №640/33966/21
адміністративне провадження №К/990/4054/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року 
у справі № 640/33966/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Офісу Генерального прокурора, у якому просив:
- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток як оплату вимушеного прогулу починаючи з 29.09.2020 до 17.10.2021 включно у розмірі 3 238 200,98 грн за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2020 в адміністративній справі № 826/20906/14 про поновлення ОСОБА_1 на публічній службі (роботі) в органах прокуратури.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2020 у справі №826/20906/14 у розмірі 220 940 (двісті двадцять тисяч дев`ятсот сорок) грн 20 коп.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 774 (сімсот сімдесят чотири) грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року змінено в частині його мотивувальної та резолютивної частин.
Абзац другий резолютивної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 викладено у редакції:
«Стягнути з Офісу Генерального прокурора (ЄДРПОУ 00034051) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2020 у справі №826/20906/14 у розмірі 220 090 (двісті двадцять тисяч дев`яносто) грн 43 коп.»
В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року - залишено без змін.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалами Верховного Суду від 18 грудня 2025 року та від 16 січня 2026 року касаційні скарги Офісу Генерального прокурора повернуто особі, яка її подала.
27 січня 2026 року до Верховного Суду касаційна скарга надійшла повторно разом з заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до статті 329 України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 29 жовтня 2025 року, забезпечено надання загального доступу 06 листопада 2025 року, вперше касаційна скарга до суду касаційної інстанції надійшла 28 листопада 2025 року, однак ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала. 30 грудня 2025 року скаржник повторно звернувся до Верховного Суду, але ухвалою від 16 січня 2026 року касаційну скаргу повернуто скаржнику. 27 січня 2026 року скаржник вкотре надіслав касаційну скаргу.
У касаційній скарзі міститься заява про поновлення строку на подання касаційної скарги. В обґрунтування скаржник зазначає, що Офісом Генерального прокурора 28.11.2025 в межах процесуального строку, передбаченого ст. 329 КАС України, подано касаційну скаргу на судові рішення. Ухвалою Верховного Суду від 08.12.2025 касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора повернуто на підставі п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України. Офісом Генерального прокурора з урахуванням зауважень, викладених в ухвалі Верховного Суду від 18.12.2025, касаційна скарга подана вдруге. Ухвалою Верховного Суду від 16.01.2026 касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора повернуто на підставі п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України. Отже, повторні касаційні скарги Офісу Генерального прокурора подано 29.12.2025 та 26.01.2026, тобто в найкоротші строки після винесення ухвал про повернення касаційних скарг з урахуванням викладених недоліків.
З урахуванням наведеного, та посилаючись на висновки Верховного Суду та норми КАС України, скаржник просить визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2025 у справі № 640/33966/22, поновити строк на їх касаційне оскарження.
Інших доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржником не надано і не зазначено.
Нормами КАС України передбачено, що розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється на стадії відкриття касаційного провадження на підставі касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Так Суд не погоджується з твердженням скаржника, що останній усував недоліки касаційної скарги, подаючи повторно касаційні скарги, про що було зазначено в ухвалі Верховного Суду 16 січня 2026 року. Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. 
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вказані підстави пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними.
Скаржник не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. У зв`язку з цим, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, а отже заявнику касаційної скарги необхідно довести наявність об`єктивних перешкод, які не дозволили подати касаційну скаргу в строк, передбачений статтею 329 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку із наданням доказів на їх підтвердження.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням відповідачу строку для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви.
Крім того, з матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Так у касаційній скарзі відповідач посилається на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України та просить відступити від висновків Верховного Суду щодо застосування судами ч. 8 ст. 235, ст. 236 КЗпП України у взаємозв`язку із ст. ст. 21, 24 КЗпП України щодо видання уповноваженою особою наказу про поновлення на посаді за відсутності волевиявлення особи у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 21.10.2021 у справі № 640/19103/19, від 27.04.2023 у справі №460/9512/21, у постановах від 19.04.2021 у справі №826/11861/17, від 24.06.2021 у справі №640/15058/19, від 20.07.2021 у справі № 826/3465/18, від 21.10.2021 у справі № 280/5260/19, від 27.01.2022 у справі № 580/5185/20, від 09.11.2022 у справі № 460/600/22 та від 23.03.2023 у справі № 420/8539/21 з урахуванням ст.19 та ст. 43 Конституції України.
У результаті аналізу касаційної скарги Суд встановив, що скаржник вказує ті самі підстави касаційного оскарження, які ухвалами Верховного Суду від 18 грудня 2025 року та від 16 січня 2026 року було відхилено. Разом з тим, у зазначених ухвалах роз`яснено скаржнику причини, за яких Суд не приймає вказане посилання скаржника. Отже, відповідач формально підійшов до виконання ухвал Верховного Суду про повернення касаційних скарг.
Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.
Отже, у разі не зазначення в касаційній скарзі підстав (підстави), на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України) така касаційна скарга має бути залишена без руху.
Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, відповідно до частин першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції:
- обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви;
- касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.
Керуючись статтями 3, 169, 330, 328, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави, зазначені Офісом Генерального прокурора, для поновлення строку на касаційне оскарження.
Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі № 640/33966/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення - залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги, а ненадання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або визнання судом наведених підстав неповажними - для відмови у відкритті касаційного провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська 

Судді М. В. Білак 

Ж. М. Мельник-Томенко