УХВАЛА
23 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 335/9598/24
провадження № 61-1045ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М.(суддя-доповідач), Карпенко С. О., 
Сердюка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Сідельникова Олена Леонідівна, на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 4 240 611,90 грн.
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя рішенням від 10 липня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовив.
Запорізький апеляційний суд постановою від 24 грудня 2025 року рішення Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 10 липня 2025 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнив.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в загальному розмірі 4 240 611,90 грн.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 
33 308 грн.
22 січня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Сідельникова О. Л., на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2025 року.
Верховний Суд ухвалою від 30 січня 2026 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявниці надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
05 січня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» 
від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Сідельникова О. Л., на виконання вимог ухвали суду від 30 січня 2026 року надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучена квитанція про сплату судового збору.
Отже, недоліки касаційної скарги, визначені ухвалою Верховного Суду 
від 30 січня 2026 року, усунуті.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Підстави для відмови у відкритті касаційного провадження або повернення касаційної скарги відсутні.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявниця посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України 
(суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
13 лютого 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка 
Сідельникова О. Л., про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Заяву мотивовано тим, що 02 лютого 2026 року приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукий О. В. відкрив виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа № 335/9598/24, виданого 21 січня 2026 року Дніпровським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у загальному розмірі 4 240 611,90 грн та судового збору - 33 308 грн. У межах зазначеного виконавчого провадження приватний виконавець наклав арешт на банківські рахунки заявниці.
Також заявниця зазначила, що виконання оскаржуваної постанови апеляційного суду до завершення касаційного перегляду справи призведе до безповоротного списання значної суми грошових коштів та створить ризик неможливості або ускладнення відновлення порушеного майнового стану заявника у разі скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції, тому наявні підстави для зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2025 року.
18 лютого 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшло заперечення ОСОБА_2 на заяву  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Сідельникова О. Л., про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2025 року.
Заперечення мотивовано тим, що у заяві  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Сідельникова О. Л., про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2025 року не наведено конкретних обставин, що унеможливлюють або істотно ускладнюють поворот рішення, не доведено ризику порушених прав відповідачки та фактично заявлено лише про незгоду з судовим рішенням суду апеляційної інстанції та значний розмір суми стягнення. Отже, зазначені доводи не є достатніми підставами для зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2025 року.
Вивчивши доводи заяви про зупинення виконання судового рішення, його зміст, та врахувавши заперечення на заяву про зупинення виконання оскаржуваної постанови апеляційного суду, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
З урахуванням предмета спору, змісту оскаржуваного судового рішення та наданих заявницею доказів вчинення виконавчих дій (постанови про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів боржника), касаційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Дніпровського районного суду міста Запоріжжя цивільну справу № 335/9598/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Сідельникова Олена Леонідівна, про зупинення виконання рішення задовольнити.
Зупинити виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Роз`яснити учасникам справи їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: 	І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк