УХВАЛА

26 січня 2026 року
м. Київ

справа № 369/11469/22
провадження № 61-218ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., 

розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Києво?Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2025 року, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2025 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Борщагівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Петропавлівське» про зобов`язання встановити електронний лічильник обліку холодної води, 

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, третя особа - ТОВ «Петропавлівське», про зобов`язання встановити електронні лічильники обліку холодної води.

Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 06 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково. 

Зобов`язав Борщагівську сільську раду Бучанського району Київської області встановити електронний лічильник обліку холодної води з антимагнітним захистом та з насадкою для дистанційного зняття показників в квартирі АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних коштів сільської ради. В іншій частині позовних вимог відмовив.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у даній цивільній справі.

Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалою від 08 вересня 2025 року частково задовольнив заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення.

Зобов`язав сільського голову Борщагівської сільської ради Бучанського району протягом 60 днів з дня отримання копії даної ухвали, подати звіт про виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року у справі № 369/11469/22 щодо встановлення лічильника обліку холодної води з антимагнітним захистом та з насадкою для дистанційного зняття показників у квартирі АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних коштів сільської ради

Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалою від 17 вересня 2025 року залишив без задоволення заяву ОСОБА_1 про виправлення описок в ухвалі суду від 08 вересня 2025 року. 

Київський апеляційний суд ухвалою від 24 листопада 2025 року поновив ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження та відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво?Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2025 року.

Київський апеляційний суд ухвалою від 16 грудня 2025 року призначив вищевказану справу до розгляду в порядку письмового провадження за наявним у справі матеріалами.

06 січня 2026 року ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд», подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2025 року, ухвалу Києво?Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2025 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити до суду першої інстанції в іншому складі суду для подальшого розгляду
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно зі статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.
Касаційний суд при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами глави 2 розділу V ЦПК України «Касаційне провадження».
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з частиною першою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 42 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до пункту 43 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо прийняття або відмови у прийнятті звіту боржника про виконання судового рішення.
Розгляд заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення визначений статтею 453-2 ЦПК України.
Відповідно до частини шостої статті 453-2 ЦПК України визначено, що ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 453-4 цього Кодексу. 
Оскарження ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення передбачено пунктом 19 частини першої статті 353 ЦПК України.
Отже, зміст пункту 19 частини першої статті 353 та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції про внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення у касаційному порядку не передбачено. 
Ураховуючи викладене, оскарження ухвал суду першої інстанції про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення та ухвал про внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення у касаційному порядку не передбачено.
Перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, визначений процесуальним законом, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до частини другої статті 406 ЦПК України скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову.
Ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду не входять до переліку судових рішень, які можуть бути предметом оскарження у касаційному порядку в контексті положень пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України, тому вказані ухвали не підлягають касаційному оскарженню окремо від відповідного рішення (постанови) суду.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 394, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво?Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2025 року, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2025 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Борщагівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Петропавлівське» про зобов`язання встановити електронний лічильник обліку холодної води.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк 

А. А. Калараш

Є. В. Петров 

Ухвала відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлена суддею Петровим Є. В.