ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2026 року 
м. Київ
справа № 754/6043/22
провадження № 61-6486св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., 
Фаловської І. М.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калугін Дмитро Олегович, на ухвалу Оболонського районного суду 
м. Києва від 29 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 рокуу справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2022 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя, залишено без розгляду.
Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними.
Суд першої інстанції зазначив, що позивач та її представник двічі поспіль не з`явились в судові засідання, заяв про розгляд справи у їх відсутність не подавали. При цьому саме позивач має бути зацікавленим 
у розгляді справи, як особа, яка ініціювала розгляд справи.
Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду на підставі вимог пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
Постановою Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивач та її представник були повідомлені про судове засідання, призначене на 06 липня 2023 року, шляхом направлення повідомлення у додаток «Viber», а також на їхні електронні адреси - ОСОБА_1 «  ІНФОРМАЦІЯ_1 » та її представнику - адвокату Калугіну Д. О. «ІНФОРМАЦІЯ_1 », які були вказані у процесуальних документах, направлених до суду.
ОСОБА_1 не заперечувала факт такого повідомлення та не зазначала, що не отримувала вказане повідомлення. 
Більше того, 06 липня 2023 року ОСОБА_1 направила на електронну пошту суду першої інстанції електронний лист, в якому просила відкласти розгляд справи, що свідчить про її обізнаність про дату, час і місце розгляду справи.
При цьому, в електронному листі від 09 червня 2023 року позивач просила суд надсилати всі повідомлення та документи на її електронну адресу «  ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Отже, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що позивач та її представник були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи судом першої інстанції 06 липня 2023 року.
Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України позивач та її представник були повідомлені належним чином про судове засідання, призначене судом першої інстанції на 29 серпня 2023 року, про що свідчить поштова кореспонденція, яку адвокат Калугін Д. О. отримав особисто, 
а від позивача повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції мав розглянути справу за відсутності позивача апеляційний суд вважав безпідставними, оскільки нормами цивільного процесуального права прямо передбачено дії суду у разі неявки належно повідомленого позивача повторно у судове засідання, який не подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У квітні 2024 року  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калугін Д. О. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року, просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2024 рокувідкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калугін Д. О. на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 
2023 року, витребувано справу із суду першої інстанції.
У червні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли помилкового висновку про те, що позивач та її представник були належним чином повідомлені про судове засідання, призначене на 06 липня 2023 року, оскільки їй направлялося повідомлення у додаток «Viber», разом з тим вона не надавала згоду про намір отримувати судові повістки в електронному вигляді. На електронну пошту позивача та її представника також не надходили судові повістки. 
Ураховуючи викладене, позивача не було повідомлено належним чином про розгляд справи судом першої інстанції ні 06 липня 2023 року, ні 29 серпня 
2023 року. 
Позиція інших учасників справи
Відзив на касаційну скаргу не надійшов. 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша 
статті 2 ЦПК України).
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України, яким встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.
Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
За змістом частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
Правове значення в такому разі має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова Верховного Суду 
від 20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17).
Подібні висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18, від 12 січня 2023 року у справі 
№ 205/3009/16, від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21.
Таким чином, положення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належним чином користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.
Суд уповноважений припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання (постанова Верховного Суду від 07 липня 2023 року в справі № 522/2301/19).
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого розгляду.
У підготовчі засідання 01 лютого 2023 року, 02 березня 2023 року, позивач 
та її представник не з`явилися.
У підготовчому засіданні 30 березня 2023 року позивач та її представник були присутніми, судом першої інстанції було оголошено перерву.
У підготовче засідання 04 травня 2023 року позивач та її представник не прибули/ ОСОБА_1 у день судового засідання направила до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи.
У засідання 06 червня 2023 року позивач та її представник не з`явилися, подали заяви про відкладення справи. Представник позивача зазначив, що він приймає участь у іншому судовому процесі, а позивач просила відкласти розгляд справи і зупинити провадження у справі до розгляду іншої справи.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі з огляду на повторну неявку позивача і її представника, та необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, та призначено справу до розгляду по суті на 06 липня 
2023 року. Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження.
06 липня 2023 року о 12 год 00 хв позивач та її представник не з`явилися у судове засідання, проте у цей самий день позивач направила на електронну пошту суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи, посилаючись на поганий стан здоров`я та зайнятість її представника в іншому судовому засіданні. Клопотань про відкладення справи від представника позивача не надходило.
У судовому засіданні 06 липня 2023 року судом першої інстанції розгляд справи відкладено на 29 серпня 2023 року у зв`язку з першою неявкою позивача і її представника на стадії судового розгляду, без поважних причин.
10 липня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Калугін Д. О. отримав судову повістку про призначення справи судом першої інстанції на 29 серпня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Також ОСОБА_1 належним чином була повідомлена про судове засідання, призначене судом першої інстанції на 29 серпня 2023 року, в якому було ухвалено оскаржене судове рішення про залишення її позову без розгляду, оскільки судова повістка, направлена їй, повернулася до суду першої інстанції із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до 
пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України свідчить про вручення повістки у день проставлення у поштових повідомленнях таких відміток, вказані обставини спростовують доводи заявника касаційної скарги про те, що останню та її представника належним чином не було повідомлено про розгляд справи.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу на те, що позивач із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу. «Особою, не повідомленою про розгляд справи» (пункт 1 
частини другої статті 358 ЦПК України) не можна вважати особу, яка ініціювала розгляд справи (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву, на підставі якої було відкрито судове провадження (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 
2024 року усправі № 490/9587/18).
Також у постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року в справі 
№ 201/13990/15-ц, від 29 січня 2021 року в справі № 308/2739/16-ц, 
від 21 червня 2023 року в справі № 202/32361/13-ц, від 24 грудня 2025 року у справі № 347/193/22 вказано, що під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяким чином не повідомлявся судом і не знав про наявність справи в провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання в справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній).
ЄСПЛ у рішенні від 16 лютого 2017 року в справі «Каракуця проти України» зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (параграф 53).
Факт того, що ОСОБА_1 не з`явилася до суду, не цікавилася ходом розгляду цивільної справи, про яку їй було відомо, свідчить лише про те, що саме таку процесуальну поведінку вона обрала для себе, що нормами ЦПК України не заборонено, адже явка до суду - це право, а не обов`язок учасника справи. 
Крім того, 29 серпня 2023 року позивач направила суду через підсистему «Електронний суд» клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, ухвалою суду першої інстанції від 29 серпня 2023 року 
у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено, оскільки заявником недотримано встановлений законом строк подання такого клопотання.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 повідомлена судами про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, тобто судами не було допущено порушення вимог процесуального законодавства та прав останньої на доступ до суду, що визначено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу на те, що не кожне допущене судом порушення процедури може істотно впливати на права учасників справи та тягнути порушення гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17, від 26 жовтня 2022 року у справі № 201/13239/15-ц, від 14 грудня 2022 року у справі 
№ 2-3887/2009.
Отже, належним чином повідомлена позивач та її представник (двічі поспіль (06 липня 2023 року та 29 серпня 2023 року) у судові засідання суду першої інстанції не з`явилися, заяви про розгляд справи за їх відсутності подано не було.
Таким чином, залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно застосував вимоги частини п`ятої статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася у судове засідання і від неї чи її представника не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.
Суд першої інстанції не встановив обставин, які б перешкоджали позивачу з`явитись в судові засідання чи забезпечити явку свого представника та вжити заходів щодо участі у розгляді цієї справи.
Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 висновків судів про наявність підстав для залишення позову без розгляду не спростовують.
За загальним правилом, передбаченим частиною другою статті 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Оскільки доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не підтвердилися, висновки судів є законними та обґрунтованими, тому колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калугін Дмитро Олегович, залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 рокузалишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко
О. М. Ситнік
І. М. Фаловська