УХВАЛА

17 березня 2026 року
м. Київ
справа №420/25448/25
адміністративне провадження №К/990/9903/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів: Желєзного І.В.,  Радишевської О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу 18 регіональної військово-лікарської комісії на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2026 у справі №420/25448/25 за позовом ОСОБА_1 до 18 регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до 18 регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, в якому просила суд :
- визнати протиправною бездіяльність 18 регіональної військово-лікарської комісії щодо нарахування та забезпечення виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у розмірі 30 000,00 гривень на місяць в розрахунку пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань;
- зобов`язати 18 регіональну військово-лікарську комісію нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 (провідний бухгалтер 18 регіональної військово-лікарської комісії,) додаткової винагороди за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно із бойовими наказами (розпорядженнями) у розмірі 30 000,00 гривень на місяць, в розрахунку пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань;
- зобов`язати 18 регіональну військово-лікарську комісію нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 (провідний бухгалтер 18 регіональної військово-лікарської комісії,) недоплаченої додаткової винагороди за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно із бойовими наказами (розпорядженнями) з 05 вересня 2023 року у розмірі 30 000,00 гривень на місяць, в розрахунку пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 скасовано, прийнято по справі нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність 18 регіональної військово-лікарської комісії щодо нарахування та забезпечення виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у розмірі 30 000,00 гривень на місяць в розрахунку пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань.
Зобов`язано 18 регіональну військово-лікарську комісію нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену додаткову винагороду за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно із бойовими наказами (розпорядженнями), передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30 000,00 гривень на місяць, в розрахунку пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, за період перебування ОСОБА_1 на посаді провідного бухгалтера управління 18 Регіональної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, починаючи з 05.09.2023 з урахуванням фактично виплачених сум такої винагороди.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, 04.03.2026 18 регіональна військово-лікарська комісія через підсистему «Електронний суд» подала касаційну скаргу до Верховного Суду.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що в матеріалах справи відсутній документ про сплату судового збору.
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону передбачено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 3028 грн.
Встановлено, що позов у цій справі заявлено у 2025 році фізичною особою, одна майнова вимога та похідна від якої була задоволена судами. 
У рішенні судів попередніх інстанцій відсутня інформація щодо суми нарахувань, тому ставка за вимогу майнового характеру обчислюється із її мінімального розміру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Однак, відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, судовий збір при поданні касаційної скарги сплачується у розмірі 1937,92 грн.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме: надання документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.
Реквізити для сплати судового збору:
УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".
Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу 18 регіональної військово-лікарської комісії на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2026 у справі №420/25448/25 - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
І.В. Желєзний 
 О.Р. Радишевська ,
Судді Верховного Суду