УХВАЛА
02 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 292/138/20
провадження № 51-712 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Пулинського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2025 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року,

установив:

Пулинський районний суд Житомирської області вироком від 13 жовтня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудив за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Житомирський апеляційний суд ухвалою від 11 лютого 2026 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишив без задоволення, а вирок Пулинського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_5 - без змін.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень стосовно його підзахисного в касаційному порядку.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику строку для усунення недоліків, оскільки ним недотримано вимог пункту 4 частини другої статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Відповідно до вимог частини другої статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. 
У частині першій статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з частиною першою статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для їх скасування, які, на її думку, були допущені судами під час ухвалення судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Однак наведених вимог кримінального процесуального закону захисник не дотримався.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник,крім іншого, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення. Таким чином, захисник просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її надано судами першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі статтею 438 КПК не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
У зв`язку із цим Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд є судом права, а не факту і відповідно до статті 433 КПК перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Також захисник посилається на упередженість суду, що в силу статей 433, 438 КПКне є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому у касаційній скарзі захисник вказує, що не заперечує правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 за частиною другою статті 286 КК. Водночас посилається на те, що висновками судових експертиз та допитами свідків і експертів встановлено, що керований ОСОБА_6 легковий автомобіль рухався на великій швидкості, а отже, при дотриманні всіх вимог Правил дорожнього руху України та в разі не перебування в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, останній мав би можливість вчасно зосередитись і відреагувати на зміну дорожньої обстановки та не допустити зіткнення з керованим ОСОБА_5 вантажним автомобілем. 
На думку захисника, недотримання судом першої інстанції вимог КПК призвело до невідповідності його висновків фактичним обставинам даного кримінального провадження, що вплинуло на вирішення питання про обоюдну із ОСОБА_7 винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ДТП та на визначення йому міри покарання.
Отже, така позиція позбавляє суд касаційної інстанції можливості прийняти остаточне рішення за результатами розгляду касаційної скарги, оскільки захиснику слід конкретизувати з чим саме він не погоджується - з незаконністю засудження ОСОБА_8 за частиною другою статті 286 КК, чи з призначеним йому покаранням за цією санкцією. 
Крім того, попри те, що оскаржуваний вирок переглядався в порядку апеляційної процедури, захисником не викладено обґрунтування, у розрізі статей 404, 412, 419 КПК, допущених апеляційним судом таких порушень, які є істотними і перешкодили чи могли перешкодити йому ухвалити законне рішення.
Водночас захисником в касаційній скарзі не наведено обставин, які знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до статті 69 КК є умовою для застосування цієї норми.
Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За правилами статті 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Крім того, відповідно до частини 1 статті 430 КПК суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття касаційного провадження без виклику сторін кримінального провадження вирішує заявлені клопотання, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, інші питання, необхідні для касаційного розгляду. 
З огляду на зазначене, питання про зупинення виконання вироку Пулинського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2025 рокустосовно ОСОБА_5 , яке захисник порушує у касаційній скарзі, може бути вирішено лише після відкриття касаційного провадження.
Керуючись частиною першою статті 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Пулинського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2025 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3