УХВАЛА

16 січня 2026 року
м. Київ

справа № 497/247/19
провадження № 61-15933ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,
Тітова М. Ю.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Плачков Федір Іванович, на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 26 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 26 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року, сформована представником - адвокатом
Плачковим Ф. І. в системі «Електронний суд». 

У касаційній скарзі представник заявника просивпоновити строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження посилався на те, що Одеський апеляційний суд ухвалив оскаржуване судове рішення без участі сторін у справі. Представник заявника неодноразово звертався до суду апеляційної інстанції із заявами, у яких просив повідомити про стан розгляду справи, а у випадку розгляду апеляції - надати відповідне рішення суду. 28 листопада 2025 року на електронну пошту адвоката Плачкова Ф. І. надійшла відповідь суду апеляційної інстанції на заяву від 26 листопада 2025 року вх. № 33549/25-Вх, у якій йому повідомлено, що за інформацією автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» вбачається, що справа № 497/247/19 (провадження № 22-813/3321/25) апеляційним судом розглянута та повернута до Болградського районного суду Одеської області. 

В клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження заявник стверджував, що вступну та резолютивну частину оскаржуваної постанови сторона позивача отримала 29 листопада 2025 року. 

29 грудня 2025 року Верховний Суд постановив ухвалу, якою визнав наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Плачковим Ф. І. підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, касаційну скаргу залишив без руху та надав заявнику строк для усунення недоліків, зокрема, для наведення інших підстав для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень з наданням відповідних доказів на їх підтвердження.

Залишаючи касаційну скаргу  ОСОБА_1 без руху у зв`язку із пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, Верховний Суд виходив з того, що наведені представником заявника- адвокатом Плачковим Ф. І. доводи не є поважними, оскільки не спростовують факт отримання ним копії постанови Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року в електронному кабінеті в системі «Електронний суд» 14 листопада 2025 року. 

У наданий судом строк представник заявника подав до Верховного Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, сформоване в системі «Електронний суд». Клопотання мотивоване тим, що Одеський апеляційний суд ухвалив оскаржуване судове рішення без участі сторін у справі. Представник заявника неодноразово звертався до суду апеляційної інстанції із заявами, у яких просив повідомити про стан розгляду справи, а у випадку розгляду апеляції - надати відповідне рішення суду. Лише 28 листопада 2025 року від суду апеляційної інстанції на електронну пошту адвоката Плачкова Ф. І. надійшла відповідь на вказані заяви. Крім того, посилається на те, що станом на 26 листопада 2025 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - Реєстр) інформація про стан розгляду апеляційної скарги була відсутня та внесена після вказаної дати.
Розглядаючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, Верховний Суд виходить із такого.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з частиною одинадцятою статті 272 ЦПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Встановлено, що адвокат Плачков Ф. І. представляв інтереси ОСОБА_1 під час розгляду справи № 497/247/19 у суді апеляційної інстанції.

Згідно з карткою руху документу, яка наявна в системі «Електронний суд», повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 21 жовтня
2025 року було доставлено до електронного кабінету адвоката
Плачкова Ф. І. 14 листопада 2025 року.

Відповідно до частини сьомої статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - Реєстр) не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Посилання представника заявника на те, що станом на 26 листопада
2025 року інформація про стан розгляду апеляційної скарги була відсутня та внесена після вказаної дати Верховний Суд не бере до уваги, оскільки заявником на підтвердження наведеного не надано жодного належного доказу. Крім того, вказане твердження спростовується інформацією з Реєстру судових рішень, згідно з якою Одеський апеляційний суд надіслав складений 06 листопада 2025 року повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року до Реєстру для оприлюднення - 13 листопада 2025 року, забезпечено надання загального доступу-
14 листопада 2025 року. 

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.
Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у рішеннях від 09 листопада 2004 року в справі «Науменко проти України», від 18 січня 2005 року в справі «Полтораченко проти України» та від 08 листопада 2005 року в справі «Тімотієвич проти України».
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.
З урахуванням викладеного, зазначені представником ОСОБА_1 - адвокатом Плачковим Ф. І. доводи у поданому 07 січня 2026 року клопотанні фактично дублюють раніше наведені, які вже визнавалися Верховним Судом неповажними в ухвалі від 29 грудня 2025 року.
Ураховуючи, що представником ОСОБА_1 - адвокатом
Плачковим Ф. І. не зазначено інших поважних підстав для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення, суд визнає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.
З урахуванням наведеного, оскільки заявник не навів інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, тому відсутні правові підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Плачков Федір Іванович, на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 26 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 жовтня
2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов