ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року 
м. Київ
справа № 560/599/24
адміністративне провадження № К/990/32931/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
за участі:
секретар судового засідання: Бугаєнко Н. В.,
представники позивача Гостинський П. В., 
Шибінський В. Ф.,
представник відповідача Трасковська С. В.,
представник третьої особи Шевченко Б. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в касаційній інстанції адміністративну справу № 560/599/24
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Красилівський агрегатний завод», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість» до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду (суддя Матущак В. В.) від 09 квітня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Капустинський М. М., Ватаманюк Р. В., Сапальова Т. В.) від 23 липня 2024 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Красилівський агрегатний завод» (далі - ТОВ «Красилівський агрегатний завод») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому, з урахуванням уточнень, просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області № 15438/2201-0701 від 27 грудня 2023 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем - податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності за 2019 рік в сумі 14 432 109 грн та 1 443 211 грн штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 15439/2201-0701 від 27 грудня 2023 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем - частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) за 2019 рік в сумі 19 723 881 грн.
2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки Підприємства не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що укладені контракти є чинними, а у позивача існує кредиторська заборгованість. Оскільки строк позовної давності не минув, то висновок відповідача про те, що не відображення за 2019 рік кредиторська заборгованість на суму 80 178 381 грн, не підлягає погашенню, є помилковим, а відтак помилковим є рішення про нарахування та сплату податків на указану вище суму.
3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2024 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області № 15438/2201-0701 від 27 грудня 2023 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем - податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності за 2019 рік в сумі 14 432 109 грн та 1 443 211 грн штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 15439/2201-0701 від 27 грудня 2023 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем - частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) за 2019 рік в сумі 19 723 881 грн.
Стягнуто на користь ТОВ «Красилівський агрегатний завод» судові витрати (судовий збір) в розмірі 30 280 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.
4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 23 серпня 2024 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2024 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Красилівський агрегатний завод» в задоволенні позову.
5. Після усунення недоліків касаційної скарги, ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
6. 28 жовтня 2024 року до Верховного Суду від Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» надійшли додаткові пояснення по справі, в яких остання просить відмовити у задоволенні касаційної скарги Головного управління ДПС у Хмельницькій області, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2024 року залишити без змін.
7. Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2026 року закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний у відкрите судове засідання на 26 січня 2026 року.
8. 19 січня 2026 року від Головного управління ДПС у Хмельницькій області до Верховного Суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
9. Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2026 року вказане клопотання задоволено.
10. Станом на час розгляду справи від позивача письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 10 жовтня 2023 року по 20 листопада 2023 року Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Красилівський агрегатний завод» (код ЄДРПОУ 14307831) з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладається на органи ДПС за період діяльності з 01 січня 2019 оку по 30 червня 2023 року та за період з 01 жовтня 2019 року по 30 червня 2023 року з метою правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.
12. За результатами проведеної перевірки складно акт перевірки від 27 листопада 2023 року № 13033/22-01-07-01/14307831, відповідно до висновків якого виявлені порушення, а саме:
- пунктів 44.1 та 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпунктів 139.1.1 пункту 139.1 та підпункту 139.2.1 пункту 139.2 статті 139 Податкового кодексу України (далі - ПК України), пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання» та пункту 15 положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 21 132 165 грн;
- пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2011 року № 138, в результаті чого занижено частину чистого прибутку в сумі 18 835 011 грн.
13. Такі висновки контролюючого органу ґрунтуються на тому, що в ході проведення перевірки встановлено, що на балансі ТОВ «Красилівський агрегатний завод» за даними бухгалтерського обліку платника по рахунку 362 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» рахується кредиторська заборгованість по розрахунках з нерезидентами ЗАО «Авіа Фед Сервіс», ЗАО «Морепецтехніка», ОАО НАЗ «Сокол» яка є безнадійною відповідно до вимог підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України, та не підлягає погашенню.
14. За результатами розгляду заперечень від 21 грудня 2023 року № 6143/10/22-01-07-01-09 на Акт перевірки, Головне управління ДПС у Хмельницькій області повідомило, що висновки акту документальної планової виїзної перевірки є правомірними та відповідають вимогам ПК України.
15. На підставі акта перевірки контролюючим органом були складені податкові повідомлення-рішення від 27 грудня 2023 року:
- № 15438/2201-0701, яким збільшено податкове зобов`язання з податку на прибуток на суму 21 135 165 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 2 056 424 грн;
- № 15439/2201-0701, яким збільшено податкове зобов`язання з частини чистого прибутку в сумі 18 835 011 грн.
16. Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
17. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що висновки, сформульовані в Акті перевірки від 27 листопада 2023 року є необґрунтованими, суперечать нормам податкового законодавства, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення № 15438/2201-0701 та № 15439/2201-0701 від 27 грудня 2023 року, не відповідають критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відтак є протиправними та підлягають скасуванню.
18. Обґрунтовуючи такі висновки суди першої та апеляційної інстанцій зауважили, що висновок контролюючого органу, що кредиторська заборгованість по розрахунках з нерезидентами ЗАО «Авіа Фед Сервіс», ЗАО «Морепецтехніка», ОАО НАЗ «Сокол» є безнадійною відповідно до вимог підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України, та не підлягає погашенню, є хибним.
19. Зокрема, за висновками судів попередніх інстанцій, оскільки укладені контракти, з переліченими вище контрагентами, є чинними, а у ТОВ «Красилівський агрегатний завод» існує кредиторська заборгованість, строк позовної давності за якою не минув, висновок відповідача про невідображення за 2019 рік 80 178 381 грн у складі кредиторської заборгованості, яка не підлягає погашенню є помилковим, а відтак помилковим є рішення про нарахування та сплату податків на указану вище суму.
20. При цьому судами зауважено, що оскільки в сертифікатах Торгово-промислової палати України, якими засвідчено настання форс-мажорних обставин при виконанні контрактів з переліченими контрагентами не вказано, що стягнення заборгованості неможливо, висновок контролюючого органу про те, що така заборгованість є безнадійною є помилковим.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
21. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
22. Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Відповідач зазначає про відсутність судових рішень Верховного Суду щодо застосування підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті ПК України у відносинах щодо віднесення до складу доходів кредиторської заборгованості, яка є безнадійною та не підлягає погашенню у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством.
23. При цьому скаржник зауважує, що помилка судів при застосуванні пункту «ж» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України полягає в тому, що вказаним пунктом не встановлено будь-яких додаткових умов для визнання заборгованості, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією форм-мажорних обставин, безнадійною, окрім підтвердження форс-мажорних обставин у порядку, передбаченому законодавством. Тож наявність сертифікату Торгово-промислової палати України, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), є достатнім критерієм для визнання заборгованості безнадійною згідно з пунктом «ж» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України.
24. Також, за доводами скаржника, для визнання заборгованості безнадійною достатньо наявність однієї з підстав, встановлених підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України, якою за висновками акту перевірки є існування форс-мажорних обставин. А тому питання спливу строку позовної давності не є обставиною, яка потребує доказуванню в даній справі.
25. Відтак скаржник вважає, що оскільки заборгованість не підлягає погашенню у зв`язку з визнанням її безнадійною, то відповідно до вимог пункту 15 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29 листопада 1999 року, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 20 від 31 січня 2000 року, то підлягає включенню до складу доходу звітного періоду. 
25.1. Представник відповідача в судовому засіданні наполягав на задоволенні касаційної скарги у повному обсязі. Наполягав на правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
25.2. Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні заперечували проти задоволення касаційної скарги.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
26. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
27. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
28. Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.
29. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
30. Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
31. Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
32. Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
33. Частиною другою статті 3 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) визначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
34. Частиною першою статті 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
35. Згідно з пунктом 15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290, доходом визнається сума зобов`язання, яке не підлягає погашенню.
36. Зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду (пункт 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року №20).
37. Як встановили суди попередніх інстанцій, між ДП «Красилівський агрегатний завод», правонаступником якого є ТОВ «Красилівський агрегатний завод», було укладено контракти з підприємствами російської федерації: 08 серпня 2013 року з ЗАО «Авіа-ФЕД-Сервіс», 18 грудня 2013 року з ОАО «НАЗ «Сокол» та 23 січня 2014 року з ЗАО «Морспецтехніка» на виготовлення військової продукції.
38. Відповідно до укладених контрактів позивач отримав від російських підприємств передоплату та виготовив відповідну продукцію, яку не зміг відвантажити внаслідок форс-мажорних обставин, які підтверджені сертифікатами Торгово-промислової палати України, а саме:
- відповідно до сертифіката Торгово-промислової палати України № 4317 від 04 червня 2015 року засвідчено настання форс-мажорних обставин для ТОВ «Красилівський агрегатний завод» при виконанні контракту № 28-117 від 08 серпня 2013 року, укладеному між ТОВ «Красилівський агрегатний завод» та ЗАО «Авіа-ФЕД-Сервіс», починаючи з 27 серпня 2014 року та які тривають надалі;
- відповідно до сертифіката Торгово-промислової палати України № 3968 від 09 квітня 2015 року засвідчено настання форс-мажорних обставин для ТОВ «Красилівський агрегатний завод» при виконанні контракту № 28-123 від 23 січня 2014 року, укладеному між ТОВ «Красилівський агрегатний завод» та ЗАО «Морспецтехніка», починаючи з 01 липня 2014 року по невстановлену дату;
- відповідно до сертифіката Торгово-промислової палати України № 4315 від 03 червня 2015 року засвідчено настання форс-мажорних обставин для ТОВ «Красилівський агрегатний завод» при виконанні контракту № 28-1691394923 від 18 грудня 2013 року, укладеному між ТОВ «Красилівський агрегатний завод» та ОАО «НАЗ «Сокол», починаючи з 27 серпня 2014 року та які тривають надалі.
39. Перевіркою встановлено, що станом на 31 грудня 2019 року, на балансі ТОВ «Красилівський агрегатний завод» за даними бухгалтерського обліку платника по рахунку 362 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» рахується кредиторська заборгованість на загальну суму 240 806 570,5 руб/ в гривневому еквіваленті 80 178 381,23 грн, в тому числі по розрахунках з: ЗАО «Морспецтехніка» на загальну суму 231 598 938,02 руб/ в гривневому еквіваленті 76 970 734,11 грн, ОАО «НАЗ «Сокол» на загальну суму 5 304 005,72 руб/ в гривневому еквіваленті 1 858 046,24 грн, ЗАО «Авіа-ФЕД-Сервіс» на загальну суму 3 903 626,76 руб/ в гривневому еквіваленті 1 349 600,88 грн.
40. На думку контролюючого органу, вказана заборгованість по розрахунках з нерезидентами, є безнадійною відповідно до вимог підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України, та не підлягає погашенню, а тому підлягає включенню до складу доходу звітного періоду позивача.
41. Водночас за позицією позивача, яку підтримали суди першої та апеляційної інстанцій, вказана кредиторська заборгованість на суму 80 178 381 грн не є безнадійною та такою, що не підлягає погашенню, оскільки укладені контракти є чинними, і строк позовної давності щодо стягнення заборгованості не минув.
42. Надаючи оцінку таким доводам, колегія суддів виходить з наступного.
43. Відповідно до положень підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) безнадійна заборгованість - це заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:
а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;
б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення;
в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими;
ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб);
д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією;
е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року;
є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості;
ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;
з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією.
44. Зі змісту вказаної норми слідує, що визнається безнадійною згідно з пунктом «ж» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України заборгованість, стягнення якої стало неможливим саме у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством.
45. При цьому, для визнання заборгованості безнадійною згідно з пунктом «ж» суд має встановити наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між: настанням форс-мажорних обставин (війна, санкції, припинення правового співробітництва), та неможливістю примусового стягнення заборгованості.
46. Водночас як свідчить зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій, роблячи висновок про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суди обмежилися виключно висновком про те, що строк позовної давності щодо стягнення заборгованості не минув.
47. При цьому, вказаний критерій щодо визнання заборгованості безнадійною передбачений саме пунктом «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України, та не є умовою для визнання заборгованості безнадійною за пунктом «ж» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України.
48. Однак суди попередніх інстанцій на наведене уваги не звернули та дійшли передчасних висновків по справі.
49. При цьому колегія суддів в контексті застосування саме пункту «ж» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України звертає увагу на наступне.
50. Згідно статті 14-1 Закону України від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» (тут і далі, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
51. Рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 27 серпня 2014 року «Про заходи щодо удосконалення державної військово-технічної політики», введеним в дію Указом Президента України від 27 серпня 2014 року № 691/2014, з 28 серпня 2014 року з огляду на військову агресію російської федерації було припинено будь-яке військово-технічне співробітництво, а також співробітництво в воєнній сфері та сфері безпеки з російською федерацією.
52. Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VII російську федерацію, з урахуванням дій, які вона вчиняє, серед іншого, і через підтримку та забезпечення масштабних терористичних атак на території України, визнано державою-агресором. З огляду на вищевказане, було припинено будь-яке військово-технічне співробітництво та воєнне співробітництво в воєнній сфері та сфері безпеки з російською федерацією, а постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року № 632 припинено дію Угоди між Урядом України та Урядом російської федерації про виробничу і науково-технічну кооперацію підприємств оборонної галузі промисловості від 18 листопада 1993 року, яка дозволяла здійснювати поставку військової продукції на основі контрактів, що укладаються господарюючими суб`єктами сторін.
53. Згідно із Законом України від 12 липня 2018 року № 2508-VIII «Про внесення змін до законів України щодо вирішення деяких питань заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» перед державою-агресором та/або державою-окупантом та забезпечення їх стабільного розвитку» доповнено Закон України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку» статтею 2-1. «Вирішення питань заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу, внесених до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, перед юридичними особами держави-агресора та/або держави-окупанта або юридичними особами з іноземними інвестиціями чи іноземними підприємствами держави-агресора та/або держави-окупанта».
54. Частиною першою цієї статті встановлено, що відносно зобов`язань щодо стягнення заборгованості, де кредитором (стягувачем) є юридична особа держави-агресора та/або держави окупанта або юридична особа з іноземними інвестиціями чи іноземне підприємство держави-агресора та/або держави-окупанта, а боржником - підприємство оборонно-промислового комплексу, внесене до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, примусове виконання рішень щодо стягнення заборгованості не допускається.
55. Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що у випадку встановлення контролюючим органом під час перевірки кредиторської заборгованості по розрахунках з нерезидентами яка є безнадійною відповідно до вимог пункту «ж» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України, судам необхідно встановлювати, відповідність такої заборгованості критеріям передбаченим у цьому пункті, зокрема щодо неможливості її стягнення саме через дію обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). 
56. Крім того, при вирішенні спорів такої категорії судам необхідно встановлювати, чи на дату встановлення такої заборгованості продовжують діяти форс-мажорні обставини. Так само підлягає дослідженню та надання належної оцінки умовам виконання по укладеним контрактам до початку дії - настання засвідченими сертифікатами ТПП України форс-мажорних обставин для ТОВ «Красилівський агрегатний завод» (01 липня, 27 серпня 2014 року).
57. З`ясування вищезазначених обставин має суттєве значення для повного та всебічного розгляду справи та прийняття обґрунтованого та законного рішення. В той час, недослідження вказаних питань під час судового розгляду справи призводить до невмотивованих, необґрунтованих висновків щодо відсутності чи наявності обов`язку в платника податків щодо визнання заборгованості по розрахунках з нерезидентами, є безнадійною.
58. Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Верховним Судом правильність висновків судів попередніх інстанцій.
59. При цьому слід наголосити, що в умовах дії такого принципу адміністративного судочинства, як офіційне з`ясування усіх обставин справи, суди не повинні обмежуватися заявленими сторонами доводами та поданими ними доказами, а мають здійснювати активну роль у встановленні об`єктивної істини, вживаючи усіх можливих заходів для перевірки та встановлення усіх фактичних даних зі спору та сприяючи сторонам у поданні та витребуванні необхідних для цього доказів.
60. Колегія суддів звертає увагу на те, що представник позивача в судовому засіданні зауважив, що відповідач під час проведення попередньої перевірки позивача (акт від 30 січня 2020 року № 0127/22-01-05-12/14307831) суцільно перевіряв рахунок 362 за період 2016-2019 років, і порушень виявлено не було. Вказані обставини підлягають перевірці під час нового розгляду справи.
61. За змістом частин першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
62. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
63. За правилами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
64. Колегія суддів вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій не додержано норм процесуального права задля з`ясування усіх фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, а тому справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
65. Під час нового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи, оцінити відповідні докази у сукупності та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення із наведенням відповідного правового обґрунтування в частині прийняття чи відхилення доводів учасників справи.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області задовольнити частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2024 року у справі № 560/599/24 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М. М. Яковенко
Судді І. В. Дашутін
О. О. Шишов