ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 січня 2026 року
м. Київ

справа № 199/1907/19

провадження № 61-2912св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Гулейкова І. Ю., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:
позивач -ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Монсіті»,
треті особи:приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілія Анатоліївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Федорчук Кирилл Юрійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025 рокуу складі колегії суддів: Никифоряка Л. П., Космачевської Т. В., Максюти Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина 

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом 
до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Монсіті» (далі - ТОВ «Монсіті») про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації та визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником нерухомого майна - будівель та споруд: виробничої будівлі літ. Д-1 (поз. 3-8), загальною площею 746,6 кв. м, платформи літ д, платформи літ. Д1, господарської будівлі літ. Л, електрощитової літ. Н, виробничої будівля літ. Х-1, загальною площею 497 кв. м, навісу літ. Ц, убиральні літ. Ч, навісу літ. Ш. навісу літ. Щ, навісу літ. Ю, топочної літ. Я, споруд №11-17, що знаходяться на АДРЕСА_1 та розташовані на земельних ділянках площею 0, 0936 га та площею 0,1467 га.
Йому стало відомо, що належне йому майно без його відома та згоди було передано до статутного капіталу ТОВ «Монсіті» на підставі відповідного акту прийому-передачі майна від 14 грудня 2018 року, який він не підписував, та 17 грудня 2018 року за ТОВ «Монсіті» було зареєстровано право власності на спірне майно.
Зазначав, що 28 січня 2019 року в межах виконавчого провадження 
№ НОМЕР_3 з виконання виконавчого напису, виданого 26 грудня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кононенко С. А., про стягнення з ТОВ «Монсіті» на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 1 395 000 грн, реалізовано на електронних торгах зазначене нерухоме майно, переможцем яких став ОСОБА_2 
11 лютого 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Л. А. склала акт про проведення електронних торгів, а 13 лютого 2019 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г. Л. видала ОСОБА_2 свідоцтво про належність ОСОБА_2 на праві власності вказаного нерухомого майна.
Позивач вважав, що з використанням ТОВ «Монсіті», яке не було законним власником спірного майна та створенням боргових зобов`язань, всупереч волі позивача, з використанням підробних документів, було здійснено незаконне відчуження належного йому майна.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив: 
- визнати за ним право власності на зазначене майно;
- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 17 грудня 2018 року про державну реєстрацію права власності на спірне майно за ТОВ «Монсіті»; 
- визнати недійсними електронні торги від 28 січня 2019 року з реалізації спірного майна, переможцем яких став ОСОБА_2 ; 
- визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, посвідчене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г. Л. 13 лютого 2019 року; 
- витребувати на його користь спірне майно із чужого незаконного володіння 
ОСОБА_2 ; 
- скасувати державну реєстрацію права власності на спірне майно за ОСОБА_2 .

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 
від 21 січня 2022 року у складі судді Якименко Л. Г., залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 травня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди (з усіма їх приналежностями, у тому числі інженерними мережами та комунікаціями), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , які розташовані на земельних ділянках площею 0,0936 га кадастровий номер - 1210100000:01:205:0026, та площею 0,1467 га кадастровий номер - 1210100000:01:205:0031, опис об`єкта: будівлі та споруди: виробнича будівля літ. Д-1 (поз.3-8), загальною площею 746,6 кв.м, платформа літ д, платформа літ. Д1, господарська будівля літ. Л, електрощитові літ. Н, виробнича будівля літ. Х-1, загальною площею 497,0 кв. м, навіс літ. Ц, убиральня літ. Ч, навіс літ. Ш. навіс літ Щ, навіс літ Ю, топочна літ. Я, споруди № 11-17, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1691342312101.
Скасовано запис № 29471279 від 17 грудня 2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за ТОВ «МОНСІТІ» на будівлі та споруди (з усіма їх приналежностями, у тому числі інженерними мережами та комунікаціями), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , які розташовані на земельних ділянках площею 0,0936 га кадастровий номер - 1210100000:01:205:0026, та площею 0,1467 га кадастровий номер - 1210100000:01:205:0031, опис об`єкта: будівлі та споруди: виробнича будівля літ. Д-1 (поз.3-8), загальною площею 746,6 кв. м, платформа літ д, платформа літ. Д1, господарська будівля літ. Л, електрощитові літ. Н, виробнича будівля літ. Х-1, загальною площею 497,0 кв. м, навіс літ. Ц, убиральня літ. Ч, навіс літ. Ш. навіс літ Щ, навіс літ Ю, топочна літ. Я, споруди № 11-17, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1691342312101.
Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 4550585 від 13 лютого 2019 року 14:15:27, номер запису про право власності 30273111, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г. Л., на будівлі та споруди (з усіма їх приналежностями, у тому числі інженерними мережами та комунікаціями), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , які розташовані на земельних ділянках площею 0,0936 га кадастровий номер - 1210100000:01:205:0026, та площею 0,1467 га кадастровий номер - 1210100000:01:205:0031, опис об`єкта: будівлі та споруди: виробнича будівля літ. Д-1 (поз.3-8), загальною площею 746,6 кв.м, платформа літ д, платформа літ. Д1, господарська будівля літ. Л, електрощитові літ. Н, виробнича будівля
літ. Х-1, загальною площею 497,0 кв. м, навіс літ. Ц, убиральня літ. Ч, навіс літ. Ш. навіс літ Щ, навіс літ Ю, топочна літ. Я, споруди № 11-17, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1691342312101.
Визнано недійсними електронні торги, проведені 28 січня 2019 року за лотом № 324583 з реалізації нерухомого майна будівлі та споруди (з усіма їх приналежностями, у тому числі інженерними мережами та комунікаціями), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , які розташовані на земельних ділянках площею 0,0936 га кадастровий номер - 1210100000:01:205:0026, та площею 0,1467 га кадастровий номер - 1210100000:01:205:0031, опис об`єкта: будівлі та споруди: виробнича будівля літ. Д-1 (поз.3-8), загальною площею 746,6 кв. м, платформа літ д, платформа літ. Д1, господарська будівля літ. Л, електрощитові літ. Н, виробнича будівля літ. Х-1, загальною площею 497,0 кв. м, навіс літ. Ц, убиральня літ. Ч, навіс літ. Ш. навіс літ Щ, навіс літ Ю, топочна літ. Я, споруди № 11-17, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1691342312101.
Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майка з прилюдних торгів, посвідчене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г. Л.,13 лютого 2019 року за реєстровим № 79.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно: будівлі
та споруди (з усіма їх приналежностями, у тому числі інженерними мережами та комунікаціями), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , які розташовані на земельних ділянках площею 0,0936 га кадастровий номер - 1210100000:01:205:0026, та площею 0,1467 га кадастровий номер - 1210100000:01:205:0031, опис об`єкта: будівлі та споруди: виробнича будівля літ. Д-1 (поз.3-8), загальною площею 746,6 кв. м, платформа літ д, платформа літ. Д1, господарська будівля літ. Л, електрощитові літ. Н, виробнича будівля літ. Х-1, загальною площею 497,0 кв. м, навіс літ. Ц, убиральня літ. Ч, навіс літ. Ш. навіс літ Щ, навіс літ. Ю, топочна літ. Я, споруди № 11-17, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1691342312101.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Судові рішення мотивовано тим, що згідно з відповіддю приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Новікової Н. А. акт прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Монсіті» від 14 грудня 2018 року та рішення єдиного учасника ТОВ «Монсіті» від 14 грудня 2018 року нею не посвідчувались. На думку судів такі обставини свідчать про вибуття спірного майна із власності позивача поза його волею, а тому подальші дії щодо реєстрації права власності на це майно за ТОВ «Монсіті», відчуження цього майна на електронних торгах на користь ОСОБА_2 та реєстрація права власності за останнім на спірне майно є неправомірними, що є підставою для витребування спірного майна з чужого незаконного володіння останнього набувача майна на користь його власника - позивача.
Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2020 року № 824/5 скасовано реєстраційні дії, вчинені 15 грудня 2018 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором Третяк Т. В. щодо внесення відомостей у статут ТОВ «Монсіті». У задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірне майно за ТОВ «Монсіті» відмовлено. 

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 травня 2022 року скасовано,
а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-5634св22).

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 
від 21 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Монсіті», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Л. А., про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсними прилюдних торгів та визнання права власності задоволено частково.
Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) нерухоме майно, будівлі та споруди (з усіма їх приналежностями, у тому числі інженерними мережами та комунікаціями), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , які розташовані на земельних ділянках площею 0,0936 га кадастровий номер - 1210100000:01:205:0026, та площею 0,1467 га кадастровий номер - 1210100000:01:205:0031, опис об`єкта, будівлі та споруди: виробнича будівля літ. Д-1 (поз.3-8), загальною площею 746,6 кв. м, платформа літ д, платформа літ. Д1, господарська будівля літ. Л, електрощитові літ. Н, виробнича будівля літ. Х-1, загальною площею 497,0 кв. м, навіс літ. Ц, убиральня літ. Ч, навіс літ. Ш та навіс літ Щ, навіс літ Ю, топочна літ. Я, споруди № 11-17, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1691342312101.
У задоволенні іншої частини позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсними прилюдних торгів та визнання права власності відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що районний суд, зосередившись лише на єдиному доказі - відповіді нотаріуса, не врахував, що встановлення належності підпису на документі - акті прийому-передачі, вимагає спеціальних знань у почеркознавчій сфері, тому за наявності доводів позивача про неналежність йому підпису у вказаному документі та заперечення нотаріуса щодо його нотаріального посвідчення, суд мав роз`яснити позивачу право на заявлення клопотання про призначення відповідної судової експертизи.
Судом апеляційної інстанції двічі призначалася судова почеркознавча експертиза для вирішення питання чи належить підпис в акті прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Монсіті» від 14 грудня 2018 року ОСОБА_1 , проте ці експертизи не були проведені через ненадання оригіналу акту ТОВ «Монсіті».
Суд взяв до уваги висновок експерта № 63/23, складений 04 серпня 2023 року, за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою ОСОБА_1 , яка була подана 26 липня 2023 року до ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива», згідно з яким підпис від імені ОСОБА_1 , зображення якого міститься у рядку «Майно передав» у технічній копії акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Монсіті» від 14 грудня 2018 року, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Новіковою Н. А. та зареєстрований в реєстрі за № 4322 та № 4323 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 .
При цьому, відповідач ОСОБА_2 не надав суду належних і допустимих доказів, які б спростовували висновок експерта від 04 серпня 2023року, № 63/23 та не спростував доводи позивача про те, що підпис в акті приймання-передачі майна від 14 грудня 2018 року йому не належить.
Оскільки спірне нерухоме майно вибуло з володіння ОСОБА_1 поза його волею, доказів які підтверджували б законні підстави для реєстрації за ОСОБА_2 право власності він не надав, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність витребування спірного нерухомого майна із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 .
Суд також оцінив пропорційність інтересів сторін та баланс прав та інтересів власника майна та добросовісного набувача.
Решту позовних вимог апеляційний суд вважав неефективними, оскільки права позивача захищені та повністю відновлюються позовною вимогою про витребування майна у порядку статті 388 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2025 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Федорчук К. Ю., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про відсутність волі позивача на передачу спірного нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Монсіті», оскільки не довів належними та достатніми доказами непідписання відповідного акту. 
Апеляційний суд не виконав вказівок Верховного Суду при новому розгляді справи, зокрема, щодо необхідності проведення судової почеркознавчої експертизи у цій справі, а також щодо презумпції правомірності правочину, а саме акту прийому-передачі нерухомого майна.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У травні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Муравський В. В., подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує, що викладені в ній доводи не спростовують правильність ухваленого судового рішення судом апеляційної інстанції, а доводи заявника є безпідставними, оскільки апеляційний суд при новому розгляді справи забезпечив повний та всебічний розгляд справи, у тому числі, виконавши вказівки Верховного Суду, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Ураховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 41-43 постанови від 25 січня 2022 року у справі № 761/16124/15-ц (провадження № 14-184цс20), у пунктах 20-22 постанови від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (провадження № 14-31цс22), колегія суддів залишає без розгляду подані сторонами додаткові пояснення у справі, оскільки такі процесуальні документи не передбачені нормами ЦПК України на цій стадії судового процесу, а по суті є штучним поданням додаткових відзиву та касаційної скарги поза межами визначеного процесуального строку.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2025 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано цивільну справу із суду першої інстанції та відмовлено у зупиненні виконання судового рішенн.

26 червня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2025 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

15 листопада 2018 року на підставі договору дарування нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Т. С., ОСОБА_1 набув у власність нерухоме майно - будівлі та споруди виробничої будівлі літ. Д-1 (поз. 3-8), загальною площею 
746,6 кв. м, платформи літ д, платформи літ. Д1, господарської будівлі літ. Л, електрощитової літ. Н, виробничої будівля літ. Х-1, загальною площею 
497 кв. м, навісу літ. Ц, убиральні літ. Ч, навісу літ. Ш. навісу літ. Щ, навісу 
літ. Ю, топочної літ. Я, споруд №11-17, що знаходяться на АДРЕСА_1 та розташовані на земельних ділянках площею 0, 0936 га та площею 0,1467 га.

Зазначене майно на підставі акту прийому-передачі майна від 14 грудня 2018 року передано ОСОБА_1 до статутного капіталу ТОВ «Монсіті» як майновий внесок у зв`язку зі вступом до товариства. 

На вказаному акті зазначено, що приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Новікова Н. А. засвідчує справжність підписів 
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , особи яких встановлено, дієздатність та повноваження перевірено. Зареєстровано в реєстрі за №№ 4322 та 4323, скріплено підписом та печаткою (а. с. 121, т. 1). 

Рішенням єдиного учасника ТОВ «Монсіті» від 14 грудня 2018 року засвідчено прийняття ОСОБА_1 до складу товариства та факт передачі до статутного капіталу нерухомого майна. Особу та підпис ОСОБА_4 як підписанта вказаного рішення засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Новіковою Н. А. 

17 грудня 2018 року державним реєстратором Третяк Т. В. за ТОВ «Монсіті» було зареєстровано право власності на спірне майно. 

28 січня 2019 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого напису, виданого 26 грудня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кононенко С. А., про стягнення з ТОВ «Монсіті» на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 1 395 000 грн, реалізовано на електронних торгах зазначене нерухоме майно, переможцем яких став ОСОБА_2 

11 лютого 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Л. А. склала акт про проведення електронних торгів, а 13 лютого 2019 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г. Л. видала ОСОБА_2 свідоцтво про належність ОСОБА_2 на праві власності вказаного нерухомого майна.

Згідно з листа-відповіді приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Новікової Н. А. від 05 березня 2019 року на усний запит ОСОБА_1 , будь-які нотаріальні дії від імені або на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ТОВ «Монсіті» нею не вчинялись.

08 травня 2019 року, у листі на ім`я судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Новікова Н.А. повідомила, що будь-які нотаріальні дії від імені або на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , а також ТОВ «Монсіті» нею не вчинялись, а саме не посвідчувався акт прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Монсіті» за реєстровими номерами 4322 та 4323 від 14 грудня 2018 року. Печатка та підпис, проставлені на цьому документі, їй не належать. 14 грудня 2018 року нею були вчинені інші нотаріальні дії від інших осіб за іншими реєстровими номерами. Нотаріальні дії за реєстровими номерами 4322 та 4323 у 2018 році нею не вчинялись (а.с.126, т.2).

Наказ Міністерства юстиції України від 05 березня 2020 року № 824/5, яким частково задоволено скаргу ОСОБА_1 , винесено на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів у сфері державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 31 січня 2023 року. У вказаному висновку міститься перелік обставин, яким Колегія мотивує рішення, а саме: державним реєстратором Третяк Т.В проведено реєстраційну дію від 17 грудня 2018 за відсутності документів, якими підтверджується вихід зі складу засновників (учасників) юридичної особи; заяви, подані ОСОБА_6 , не містили інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів); ОСОБА_6 виготовлено та внесено до Реєстру копії поданих документів після проведення реєстраційних дій, крім того вказані документи не містили копії квитанції про сплату адміністративного збору. 

Позивачем на підтвердження обставин відсутності його волі на вибуття із власності спірного майна, яка скріплена його підписом на акті приймання-передачі від 14 грудня 2018 року, було надано апеляційному суду висновок експерта № 63/23, складеного 04 серпня 2023 року за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою ОСОБА_1 , яка була подана 26 липня 2023 року до ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» (том 6, а. с. 90-97). Згідно із цим висновком підпис від імені ОСОБА_1 , зображення якого міститься у рядку «Майно передав» у технічній копії акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Монсіті» від 14 грудня 2018 року, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Новіковою Н. А. та зареєстрований в реєстрі за № 4322 та № 4323 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 .

2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду 
та постановах Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі № 446/1942/19, від 16 лютого 2022 у справі № 875/387/21, від 17 лютого 2022 року у справі № 522/9668/20, від 21 червня 2023 року у справі № 199/1907/19, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Федорчука К. Ю., задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що в разі, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

При розгляді спорів про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння необхідно враховувати, що позивачем за таким позовом може бути лише власник майна, який на момент подання позову не володіє цим майном, а також особа, яка хоча і не є власником, але в якої майно перебувало у володінні за законом або договором, зокрема на підставі цивільно-правових договорів (зберігання, майнового найму тощо), в оперативному управлінні, на праві повного господарського відання, а також на інших підставах, встановлених законом (див. постанову Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 766/4410/17).

Отже, право на витребування майна у добросовісного набувача має саме власник або інший титульний володілець майна і в тому випадку, коли майно перебувало безпосередньо у його володінні або особи, якій він передав майно у володіння, та вибуло з такого їх володіння не з їхньої волі.

Предмет доказування у справах за віндикаційним позовом становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, такі як: факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача не з його волі, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Отже, на підтвердження наявності у нього суб`єктивного матеріального права на витребування майна з чужого незаконного володіння, позивач за віндикаційним позовом повинен надати суду відповідні докази, що підтверджують його права титульного володільця на зазначене майно, факт вибуття такого майна з його володіння поза його волею, наявність майна в натурі у володінні відповідача та відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та надавши правову оцінку доводам сторін, наданим доказам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 довів той факт, що спірне майно вибуло з його власності поза його волею, а саме він не підписував акт прийому-передачі майна від 14 грудня 2018 року, відповідно до якого ним передано до статутного капіталу ТОВ «Монсіті» спірне нерухоме майно, як майновий внесок у зв`язку зі вступом до товариства.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами непідписання акту прийому-передачі майна від 14 грудня 2018 року, за яким ним передано до статутного капіталу ТОВ «Монсіті», як майновий внесок у зв`язку зі вступом до товариства, спірного майна, а суд апеляційної інстанції не виконав вказівок Верховного Суду при новому розгляді справи щодо необхідності проведення судової почеркознавчої експертизи у цій справі, а також щодо презумпції правомірності правочину, а саме акту прийому-передачі нерухомого майна.

З такими доводами касаційної скарги погодитися не можна, враховуючи наступне.

На виконання вказівок Верховного Суду у цій справі, апеляційним судом було роз`яснено права учасникам справи на заявлення клопотання про призначення судової експертизи.

31 жовтня 2023 року ОСОБА_2 подав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просив суд поставити питання: чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_1 у акті приймання-передачі від 14 грудня 2018 року ОСОБА_1 чи іншою особою? 

Позивач ОСОБА_1 не заперечував проти цього клопотання та у межах вирішення даного клопотання надав суду експериментальні зразки свого підпису.

З метою вирішення клопотання про призначення експертизи, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року та ухвалою від 28 листопада 2023 року було витребувано у ТОВ «Монсіті» оригінал акту приймання-передачі від 14 грудня 2018 року.

Також відповідними ухвалами суду було витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Новікової Н. А. належно засвідчену копію викопіювання з реєстру для реєстрації нотаріальних дій, які б містили у собі нотаріальні дії за реєстровими номерами 4322 та 4323 від 14 грудня 2018 року.

Ухвали суду були залишені ТОВ «Монсіті» без виконання, оригінал досліджуваного документу не надано.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Новікова Н. А. на виконання ухвал апеляційного суду надала виписки з реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2018 рік та повідомила суд, що нотаріальні дії за реєстровими номерами 4322 та 4323 у 2018 році нею не вчинялися, оскільки у 2018 році нею взагалі було вчинено 4168 нотаріальних дій.

Крім того, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року витребувано у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із матеріалів реєстраційної справи ТОВ «Монсіті» оригінал акту приймання-передачі від 14 грудня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 передав до статутного капіталу ТОВ «Монсіті» нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташоване на земельних ділянках кадастровий номер 1210100000:01:205:0026 та кадастровий номер 1210100000:01:205:0031.

На виконання вказаної ухвали, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради повідомив апеляційний суд, що станом на 22 грудня 2023 року матеріали реєстраційної дії № 1221050003082773 від 15 грудня 2018 року, яка була проведена державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т. В., стосовно юридичної особи ТОВ «Монсіті», та в складі яких знаходився вищезазначений акт приймання-передачі від 14 грудня 2018 року, до Департаменту на паперових носіях не надходили.

У зв`язку з вирішенням клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у ОСОБА_1 були відібрані експериментальні зразки підпису та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2024 року клопотання ОСОБА_2 задоволено та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено питання про те, чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 позивачем ОСОБА_1 чи іншою особою в Акті приймання-передачі від 14 грудня 2018 року?; попереджено експертів про кримінальну відповідальність згідно статей 384, 385 КК України; направлено до експертної установи цивільну справу, яка містить ксерокопію досліджуваного документу, експериментальні, вільні та умовно вільні зразки підпису ОСОБА_1 

01 березня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання судової почеркознавчої експертизи, а саме оригіналу досліджуваного документу - акту приймання-передачі від 14 грудня 2018 року.

04 березня 2024року до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання судового експерта про здійснення попередньої оплати за проведення експертизи.

У відповідь на клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання судової почеркознавчої експертизи, апеляційний суд повідомив судового експерта, що з метою вирішення клопотання про призначення експертизи, ухвалою від 31 жовтня 2023 року та ухвалою від 28 листопада 2023 року було витребувано у ТОВ «Монсіті» оригінал акту приймання-передачі від 14 грудня 2018 року. Оригінал досліджуваного документу відповідачем ТОВ «Монсіті» не було надано. Судом було вичерпані усі можливості для отримання оригіналу досліджуваного документу. У зв`язку із чим, в ухвалі від 30 січня 2024 року про призначення судової почеркознавчої експертизи було вказано про проведення експертизу у даній справі за наявною у її матеріалах ксерокопією досліджуваного документу належної якості. Постало питання про виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2024 року про призначення судової почеркознавчої експертизи в обсязі наданих матеріалів та складення відповідного висновку за наявних у справі матеріалів.

30 серпня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла з експертної установи цивільна справа без виконання експертизи, разом з повідомленням про неможливість надання висновку судового експерта у зв`язку з тим, що клопотання про надання додаткових матеріалів не виконано, попередня оплата відповідно до рахунку не здійснена.

Судом апеляційної інстанції створені умови для того, щоб сторони могли реалізувати свої права в повному обсязі, у тому числі надати оригінал акту приймання-передачі від 14 грудня 2018 року та для перевірки обставин, які мають вирішальне значення для вирішення спору апеляційним судом повторно було призначено судову почеркознавчу експертизу ухвалою від 17 грудня 2024 року для вирішення питання чи виконано в акті приймання-передачі від 14 грудня 2018 року підпис від імені ОСОБА_1 ним чи іншою особою, проведення якої доручено за заявою відповідача ОСОБА_2 у визначеній ним експертній установі Дніпровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі, яким попередньо у листі від грудня 2024 року № 19/104-8/7 повідомлялось про можливість проведення почеркознавчої експертизи за скан-копією об`єкта дослідження.

У клопотанні експерта від 25 грудня 2024 року № СЕ-19/104-24/51965-ПЧ для проведення експертизи у цій справі експерт зокрема зажадав надання оригіналу акту приймання-передачі від 14 грудня 2018 року з посиланням на те, що почеркознавче дослідження проводиться виключно при наявності оригіналів документів, оскільки в технічному зображенні (ксерокопії) документа неможливо встановити наявність або відсутність факту монтажу цього документу.

Згідно із частиною десятою статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Отже, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції вжив усі можливі та необхідні процесуальні дії для виконання вказівок при новому розгляді справи, сприяв учасникам справи реалізації ними своїх процесуальних прав, двічі призначав у справі судову почеркознавчу експертизу, які не було проведені експертами не з вини позивача, а через ненадання відповідачем ТОВ «Монсіті» оригіналу досліджуваного документа.

Крім того, судом апеляційної інстанції були витребувані інші докази, які б могли підтвердити складання акту приймання-передачі спірного майна за волею позивача, проте були отримані відповіді про відсутність відповідних нотаріальних дій, що було також взято до уваги судм.

Також, під час апеляційного розгляду справи, позивачем на підтвердження обставин відсутності його волі на вибуття із власності спірного майна, яка скріплена його підписом на акті приймання-передачі від 14 грудня 2018 року, було надано апеляційному суду, а судом взято до уваги висновок експерта № 63/23, складений 04 серпня 2023 року, за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою ОСОБА_1 , яка була подана 26 липня 2023р оку до ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива», згідно з яким підпис від імені ОСОБА_1 , зображення якого міститься у рядку «Майно передав» у технічній копії акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Монсіті» від 14 грудня 2018 року, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Новіковою Н. А. та зареєстрований у реєстрі за № 4322 та № 4323 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 .

У вказаному висновку зазначено, що проведення почеркознавчої експертизи доручено атестованому експерту першого класу Фраймович Л. В., яка має повну вищу освіту, кваліфікацію за спеціальністю «Дослідження почерку та підпису» і стаж експертної роботи з 2000 року.
Також зазначено, що відповідно до частини сьомої статті 102 ЦПК України, зі змістом статті 384 КК України щодо відповідальності за складання завідомо неправдивого висновку експерт обізнаний. Висновок складено для подання до суду відповідно до статей 102, 106 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

При цьому, за наведених обставин відповідач ОСОБА_2 не надав суду належних і допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком, які б спростовували висновок експерта від 04 серпня 2023 року № 63/23, та не спростовував доводи позивача про те, що підпис в акті приймання-передачі майна від 14 грудня 2018 року йому не належить.

Отже, за результатом повного та всебічного встановлення обставин справи та дослідження доказів у справі, забезпечення принципу змагальності сторін, врахувавши вказівки Верховного Суду на виконання частини п`ятої статі 411 ЦПК України, суд апеляційної дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Наведені в касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції. 
Наведені у касаційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість його судового рішення не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Федорчук Кирилл Юрійович, залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий  Судді:	Д. Д. Луспеник  І. Ю. Гулейков  Г. В. Коломієць  Р. А. Лідовець  Ю. В. Черняк