УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року
м. Київ
справа № 211/1447/18
провадження № 61-14030ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року про виправлення описки у постанові Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року, ухваленої у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Skoda Octavia А5, чорного кольору, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 118 388,56 грн.
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.
У порядку поділу майна, що належало ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Skoda Octavia А5, номерний знак НОМЕР_1 , 
у розмірі 118 388,56 грн; судовий збір у розмірі 1 183,88 грн і витрати на проведення експертизи у розмірі 3 500 грн.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року у частині розміру грошової компенсації 
вартості 1/2 частки автомобіля Skoda Octavia А5, номерний знак НОМЕР_1 та розподілу судових витрат змінено.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у порядку поділу майна, що належало ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Skoda Octavia А5, номерний знак НОМЕР_1 , 
у розмірі 78 136,45 грн.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 781,36 грн.
13 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського апеляційного суду із заявою про виправлення описки у постанові Дніпровського апеляційного від 11 серпня 2025 року.
В обґрунтування заяви зазначила, що відповідно до звіту про оцінку майна, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , після візуального огляду спірного транспортного засобу Skoda Octavia A5, номерний знак НОМЕР_1 , 
станом на 11 травня 2018 року з урахуванням стану автомобіля на момент продажу його вартість складає 31 205 грн, проте апеляційним судом помилково зазначена вартість 156 272,90 грн. У зв`язку з цим сума, що підлягає стягненню на користь позивача, також була неправильно розрахована, оскільки вказана сума становить 15 602,50 грн, а апеляційним судом зазначено 78 136,45 грн.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року відмовлено. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, Дніпровський апеляційний суд виходив з того, що вимоги заявника у заяві про виправлення описки не стосуються виправлення описки, оскільки заявник фактично просить змінити мотивувальну частину судового рішення в частині визначення розміру стягненої суми і змінити резолютивну частину постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року, що не є опискою в розумінні вимог статті 269 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.
6 листопада 2025 року ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасуватиухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року.
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції у постанові Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року було допущено описку, оскільки відповідно до оцінки майна, складеної фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 після візуального огляду спірного транспортного засобу 
Skoda Octavia A5, номерний знакНОМЕР_1 , станом на 11 травня 2018 року з урахуванням стану автомобіля на момент продажу його вартість складає 31 205 грн, проте апеляційним судом помилково зазначено 156 272,90 грн, що вплинуло на визначений судом розмір компенсації вартості 1/2 частки автомобіля.
Вважає, що апеляційним судом допущена описка, що підтверджується висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 27 травня 2020 року 
у справі № 904/10956/16, від 11 січня 2022 року у справі № 921/730/13-г/3, 
у постанові від 12 вересня 2024 року у справі № 990/162/23.
Також судом апеляційної інстанції було порушено частину третю статті 269 ЦПК України, оскільки заяву про виправлення описки судом отримано 
13 серпня 2025 року, а судове рішення за наслідками її розгляду ухвалено 22 жовтня 2025 року.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій. 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, в касаційній скарзі вказується обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Підставою касаційного оскарження заявник визначає порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме частини третьої статті 269 ЦПК України. 
Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали 
(крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга заявника є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та необґрунтованості зазначеного судового рішення.
Відповідно до статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.
Арифметичні помилки - це помилки, пов`язані з розрахунками, які були зроблені судом під час прийняття рішення. Такими помилками, зокрема, можуть бути неправильний розрахунок суми позовних вимог, яка, на думку суду, підлягає присудженню позивачу, або помилковий розрахунок розподілу судових витрат.
Отже, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Суд апеляційної інстанції встановив, що зазмістом постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнено грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Skoda Octavia A5, номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 78 136,45 грн, що відповідно до мотивувальної частини постанови апеляційного суду відповідає вартості 1/2 частки 
вказаного автомобіля, визначеної у звіті про оцінку майна, складеному
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 .
Апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги заявника, викладені у заяві, 
не стосуються виправлення описки, оскільки заявник фактично просить змінити мотивувальну та резолютивну частини постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року, що може бути здійснено тільки під час перегляду 
судового рішення в касаційному порядку, тому не є опискою в розумінні вимог статті 269 ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року не підлягає задоволенню.
Посилання заявника у касаційній скарзі на порушення апеляційним судом норм процесуального права, зокрема, частини третьої статті 269 ЦПК України, зводяться до власного тлумачення норм права та незгоди з судовим рішенням.
Інші доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали. Правильність застосування судом апеляційної інстанції вказаних норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.
Оскільки оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм процесуального права й підстави для його скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року суд відмовляє.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року про виправлення описки у постанові Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року, ухваленої у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: С. О. Карпенко 
В. В. Сердюк 
І. М. Фаловська