УХВАЛА
12 січня 2026 року
м. Київ

справа № 643/9007/18
провадження № 61-16235ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Терлецька Тетяна Олексіївна, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до 
ОСОБА_1 , у якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля «Chery Tiggo» із державним номерним знаком НОМЕР_1 ; стягнути з відповідача 124 250, 00 грн компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, 
7 474, 95 грн - компенсації за 1/2 спільно набутого майна та 5 500, 00 грн вартості золотого ланцюжка 585 проби і вагою 5 г.
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та виділити у його власність 1/2 частку коштів (вкладів) у банківські установи: АТ КБ «Приват Банк», ПАТ «ПУМБ» і АТ «Правекс-Банк», включаючи щомісячні відсотки.
Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини автомобіля СНЕRY ТІGGО із державним номерним знаком НОМЕР_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки СНЕRY ТІGGО дн НОМЕР_1 в розмірі 124 250, 00 грн. Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на автомобіль СНЕRY ТІGGО із державним номерним знаком НОМЕР_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вклади у АТ КБ «ПриватБанк» за договорами SАМDNWFD0070991023201 
від 14 січня 2016 року та SАМDNWFD0071460595401 від 26 січня 2017 року, виділивши у власність кожного по 1 580, 11 доларів США та по 60 149, 21 грн. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Ухвалою Верховного суду від 18 березня 2025 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року у справі № 643/9007/18 відмовлено.
У квітні 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд рішення Машівського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2023 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 25 квітня 2025 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року, у відкриті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Машівського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2023 року відмовлено.
23 грудня 2025 року через підсистему Електронний суд представник 
ОСОБА_1 - адвокат Терлецька Т. О. подала до Верховного Суду касаційну скаргу у справі № 643/9007/18.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що повний текст постанови Полтавського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року не містить відмітки про дату складення повного тексту постанови.
Таким чином, строк на касаційне оскарження вказаної постанови сплив 
10 грудня 2025 року.
Натомість касаційна скарга подана 23 грудня 2025 року, тобто із пропуском строку передбаченого статтею 390 ЦПК України.
За змістом частини першої статті 127 ЦПК України поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом за заявою учасника справи.
Однак відповідна заява (клопотання) про поновлення пропущеного строку, особою, яка звернулась із касаційною скаргою не подана. 
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року із зазначенням підстав для поновлення цього строку.
Такими доказами можуть бути зокрема довідка суду в якому зберігаються матеріали справи № 643/9007/18 з відображенням у ній інформації про те, чи наявні у справі докази вручення ОСОБА_1 копії постанови Полтавського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року, або копії матеріалів справи № 643/9007/18 в хронологічному порядку після оскарженої постанови апеляційного суду.
Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, а також клопотання особи, яка подає скаргу.
Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 
4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково 
і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 
5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
В прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року та рішення Машівського районного суду Полтавської області від 28 грудня 
2023 року, а справу направити для розгляду по суті до суду першої інстанції.
Однак, постановою Полтавського апеляційного суду від 10 листопада 
2025 року, залишено без змін ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 25 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Машівського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2023 року. 
Водночас, рішення Машівського районного суду Полтавської області 
від 28 грудня 2023 року не було предметом апеляційного перегляду при ухваленні постанови апеляційного суду від 10 листопада 2025 року.
Втім, заявляючи про вимогу скасування постанови апеляційного суду та необхідність направлення справи для розгляду по суті до суду першої інстанції, заявник не викладає будь-яких вимог щодо ухвали суду першої інстанції, якою у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Машівського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2023 року відмовлено.
Таким чином, в порушення пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України викладене в касаційній скарзі клопотання (процесуальна вимога) сформульована некоректно, без урахування рішень судів першої та апеляційної інстанції та повноважень суду касаційної інстанції.
Визначення судових рішень, які є предметом касаційного оскарження та формулювання клопотання (процесуальної вимоги) має істотне значення як при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) так і під час касаційного розгляду.
Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній судових рішень, які оскаржують та викладенням клопотання (процесуальної вимоги) щодо оскаржених судових рішень з урахуванням повноважень Верховного Суду передбачених статтею 409 ЦПК України.
У разі подання уточненої касаційної скарги засобами поштового зв`язку, копії скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.
У разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі заявник має надати докази надсилання касаційної скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи, якщо вони не зареєстровані в системі Електронний Суд. 
Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Терлецька Тетяна Олексіївна, у справі № 643/9007/18 залишити без руху.
Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 та/або його представнику копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя О. М. Осіян