ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2025 року 
м. Київ
cправа №   922/82/20 
Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду: Могил С. К. - головуючий суддя, судді: Багай Н. О., Берднік І. С., Волковицька Н. О., Дроботова Т. Б., Зуєв В. А., Краснов Є. В., Мачульський Г. М., Міщенко І. С., Рогач Л. І., Случ О. В., Чумак Ю. Я.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011"
про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду касаційної скарги заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 і від 02.05.2024, рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2024 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 25.01.2024,
та касаційної скарги керівника Харківської обласної прокуратури на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.05.2024
та касаційної скарги Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (нині Міністерство розвитку громад та територій України) на постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 і на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.05.2024
у справі № 922/82/20
за позовом заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (нині Міністерство розвитку громад та територій України) 
до 1) Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 
     2) Державного підприємства "Сетам", 
     3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011", 
     4) фізичної особи - підприємця Мігунова Володимира Івановича,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 1) Український державний науково-дослідний інститут проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища "Укрводгео", 2) приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Прядко Олеся Сергіївна, 3) державний реєстратор Комунального підприємства "Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості" Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинський Олег Михайлович, 4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство нерухомості "Рестріелт", 
про визнання недійсними торгів, свідоцтва про право власності, скасування рішень та витребування майна,
В С Т А Н О В И В: 
1. 18.09.2025 Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду (далі - судова палата) ухвалив постанову, якою касаційні скарги заступника керівника Харківської обласної прокуратури, керівника Харківської обласної прокуратури (далі - Прокурор), Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (нині Міністерство розвитку громад та територій України (далі - Міністерство; позивач) залишив без задоволення, а постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 і від 02.05.2024, додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.05.2024, рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2024 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 25.01.2024 - без змін.  
2. 22.09.2025 до Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" (далі - ТОВ "Консалт-Буд 2011"; відповідач-3) надійшла заява, в якій ТОВ "Консалт-Буд 2011" просить розподілити витрати на професійну правничу допомогу, понесені у Верховному Суді, шляхом стягнення з Харківської обласної прокуратури (далі - Прокуратура) і Міністерства (з кожного) на його користь по 200 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а всього 400 000,00 грн. До вказаної заяви відповідач-3 долучив докази на підтвердження їх понесення у суді.
3. Ухвалою Верховного Суду від 20.11.2025 згадану заяву ТОВ "Консалт-Буд 2011" призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
4. 23.09.2025 до Верховного Суду від Міністерства надійшло заперечення щодо розподілу цих витрат на професійну правничу допомогу. У запереченні заявник просить відповідну заяву ТОВ "Консалт-Буд 2011" залишити без розгляду з огляду на недотримання останнім вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Так, позивач зауважує, що відповідачем-3 не було заявлено клопотання про понесення витрат на професійну правничу допомогу до завершення судових дебатів, а у відзиві не було зазначено про намір подати докази на підтвердження цих витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення суду у справі. Просить також врахувати, що Міністерство не є уповноваженим державою органом на управління таким майном, а власне майно у 2021 році передало до іншого органу управління за актом приймання-передачі.
5. Прокурор також звернувся до Верховного Суду із заявою, в якій зазначає про наявність обставин для часткового задоволення заяви відповідача-3. Свою заяву Прокурор мотивує тим, що витрати у заявленій відповідачем-3 сумі є завищеними, неспівмірними з наданими послугами відповідачу-3 при перегляді цієї справи у Верховному Суді. Прокурор також вказує на наявність обставин, які свідчать про зловживання ТОВ "Консалт-Буд 2011" своїми правами. 
6. 08.12.2025 до Верховного Суду від ТОВ "Консалт-Буд 2011" надійшли пояснення щодо поданої Прокурором заяви стосовно розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем-3 у Верховному Суді.
7. У зв`язку з припиненням тимчасової непрацездатності судді Дроботової Т. Б. 15.12.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для її розгляду призначено колегію суддів у складі: Могил С. К. - головуючий, судді: Багай Н. О., Берднік І. С., Волковицька Н. О., Дроботова Т. Б., Зуєв В. А., Краснов Є. В., Мачульський Г. М., Міщенко І. С., Рогач Л. І., Случ О. В., Чумак Ю. Я.
8. Розглянувши відповідну заяву ТОВ "Консалт-Буд 2011", врахувавши заперечення Міністерства, Прокурора, судова палата дійшла таких висновків.  
9. Законодавець у п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України закріпив норму, відповідно до якої суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
10. Гл. 8 розд. I ГПК України регулює інститут судових витрат.
11. За загальним правилом, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (див. також п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).
12. Статтею 123 ГПК України, яка визначає види судових витрат, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 126 ГПК України).
13. Згідно зі ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
14. Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.
15. Відповідно до норм цього Закону:
- договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт - оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 цього Закону);
- представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону);
- інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону);
- видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (ст. 19 цього Закону);
- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначено в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 цього Закону).
16. Здійснюючи аналіз наведених норм Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 виснувала, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
17. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:     1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
18. Велика Палата Верховного Суду у п. 164 постанови від 05.06.2024 у справі                               № 910/14524/22 виснувала, що одним із принципів господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, зокрема, у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
19. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України). 
20. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
21. Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
22. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
23. Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
24. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) від 28.11.2002, щодо судових витрат зазначено, що за ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" від 25.03.1999 та "Єчюс проти Литви" від 31.07.2000).
25. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Так, у рішенні в справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" від 23.01.2014  зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
26. Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (див. п.п. 33, 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
27. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (див. п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі  № 904/4507/18,                п. 135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі            № 922/1964/21).
28. Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у п. 6.5 постанови від 03.03.2019 у справі № 922/445/19 дійшла висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).
29. Верховний Суд неодноразово виснував, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) із власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу витрат повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5- 7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами). 
30. Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 цього Кодексу, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.
31. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.10.2022 у справі № 923/199/21 зазначила, що, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор також є суб`єктом сплати судового збору та здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат. 
32. Як убачається із матеріалів справи, відповідачем-3 у відзиві на касаційні скарги зазначалося про понесення ним витрат на професійну правничу допомогу та наводився попередній (орієнтовний) розрахунок цих витрат у сумі 400 000,00 грн, а 22.09.2025 до Верховного Суду була подана заява про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у Верховному Суді, до якої долучено відповідні документи. Тобто у справі, що переглядається, відповідач-3 скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ч. 8 ст. 129 ГПК України, і подав докази понесення ним судових витрат у виді професійної правничої допомоги протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, попередньо зробивши про це відповідну заяву. За таких обставин правові підстави для залишення заяви відповідача-3 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу без розгляду у зв`язку з недотриманням останнім вимог, передбачених ч. 8 ст. 129 ГПК України, відсутні. 
33. Судова палата зазначає, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції відповідач-3 надав такі документи: 
- копію договору про надання правової допомоги від 27.03.2023, укладеного між  ТОВ "Консалт-Буд 2011" (замовник) та Адвокатським бюро "Юрій Мица" (далі -  АБ "Юрій Мица"; виконавець), за умовами якого виконавець відповідно до умов цього договору та упродовж строку його дії зобов`язувався надавати замовнику за плату правову допомогу (послуги правового характеру), вказану у п. 1.2 цього договору, а замовник - приймати такі послуги та оплачувати їх. Згідно із цим договором виконавець зобов`язувався надавати замовнику таку правову допомогу (правові послуги): усні та письмові консультації з питань змісту та практики застосування чинного законодавства України (а за необхідності - також законодавства інших країн та міжнародних договорів), що виникають у процесі здійснення замовником господарської діяльності; складання та/або правовий аналіз у порядку правового супроводу господарської діяльності замовника документів, що мають юридичне значення і стосуються господарської діяльності замовника; представництво інтересів замовника у судах, арбітражах і третейських судах, а також у будь-якому адміністративному провадженні чи у відповідних органах державної влади чи місцевого самоврядування поза таким провадженням; у п. 2.1 договору його сторонами було узгоджено, що виконавець самостійно організує діяльність із надання передбачених цим договором послуг, у тому числі самостійно встановлює порядок та режим здійснення діяльності з надання відповідних послуг (з урахуванням особливих умов цього договору). Виконавець має право з метою належного виконання цього договору залучати до його виконання третіх осіб (у тому числі наукових співробітників та фахівців з права інших країн) на власний розсуд, залишаючись відповідальним перед замовником за дії таких третіх осіб (т. 16, а.с. 162, 163);
- копію додаткової угоди від 21.10.2023 № 6 до вказаного договору про надання правової допомоги, за якою ТОВ "Консалт-Буд 2011" доручив АБ "Юрій Мица" здійснювати представництво та захист інтересів відповідача-3, зокрема у Верховному Суді у справі № 922/82/20; у п. 2.3 цієї додаткової угоди сторони узгодили, що гонорар за здійснення представництва та захисту інтересів замовника в господарському суді касаційної інстанції під час розгляду справи № 922/82/20 (у разі відкриття відповідного касаційного провадження) становить 400 000,00 грн (т. 16, а.с. 164);
- копію акта наданих послуг від 19.09.2025 до вказаного договору, у якому було деталізовано перелік послуг, наданих згаданим адвокатським бюро відповідачу-3 у касаційному господарському суді під час нового розгляду справи № 922/82/20. Так, відповідно до цього акта виконавцем були виконані такі роботи: аналіз правових позицій прокурора та позивача (як по суті спору, так і з процесуальних питань), викладених у касаційній скарзі, поясненнях та клопотаннях прокурора і позивача; аналіз релевантного законодавства (у тому числі з урахуванням поточних змін) про виконавче провадження, право власності, процесуального законодавства, практики його застосування (у тому числі в динаміці), а також наукової доктрини з відповідних питань; складання і подання клопотань, пояснень та заяв (як по суті справи, так і процесуальних) у справі № 922/82/20 на стадії касаційного розгляду справи; участь у судових засіданнях у справі № 922/82/20 на стадії касаційного розгляду справи; надання роз`яснень замовнику стосовно змісту релевантних відповідному спору норм матеріального права, а також щодо змісту та значення процесуальних дій учасників справи й розвитку процесу в цілому. Зазначено у акті про те, що сторони дійшли згоди щодо визначення остаточного розміру гонорару виконавця за надання правової допомоги, вказаної у п. 1 цього акта, в розмірі 400 000,00 грн (ПДВ не передбачений) та що прямі витрати виконавця (транспортні витрати з метою прибуття в судові засідання в суді касаційної інстанції до міста Києва, добові, поштові витрати, інші матеріальні витрати) за згодою сторін включаються до складу визначеного п. 3 цього акта розміру гонорару виконавця і окремому відшкодуванню не підлягають (т. 16, а.с 161);
- копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АХ                         № 1123591, виданого АБ "Юрій Мица" на підставі договору про надання правової допомоги від 27.03.2023 адвокату Миці Ю. В.
34. При цьому статус адвоката Мици Ю. В., який брав участь у судових засіданнях у розглядуваній справі в суді касаційної інстанції, підтверджено свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР                         № 21/1551 від 17.07.2018.
35. Проаналізувавши доводи заяви відповідача-3 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції, дослідивши надані ним документи на підтвердження цих витрат, судова палата зазначає, що ними підтверджується надання АБ "Юрій Мица" (адвокатом Мицою Ю. В.) відповідачу-3 послуг із професійної правничої допомоги у Верховному Суді при перегляді цієї справи. Так, з аналізу вказаних вище документів, а також матеріалів справи вбачається, що адвокатом Мицою Ю. В. було підготовлено і подано 2 відзиви на касаційні скарги, а також додаткові пояснення від 09.09.2024, від 21.10.2024, від 09.04.2025, від 21.05.2025; цей адвокат брав участь у судових засіданнях 10.09.2024, 17.09.2024, 22.10.2024, 18.02.2025, 10.04.2025, 15.05.2025, 22.05.2025, 11.09.2025, 18.09.2025, підтримуючи правову позицію відповідача ТОВ "Консалт-Буд 2011" у суді. Встановивши вказане, взявши до уваги заяву Прокурора про зменшення цих витрат і заперечення позивача, керуючись ст. 126 ГПК України, судова палата дійшла висновку, що заявлена відповідачем-3 сума (400 000, 00 грн) цих витрат є завищеною, неспівмірною зі складністю справи, враховуючи, зокрема, те, що правова позиція відповідача-3 була сталою, один і той же адвокат Мица Ю. В. представляв інтереси відповідача-3 при розгляді цієї справи у всіх трьох інстанціях, тобто адвокат був обізнаний із предметом, обставинами цієї справи, а також нормативно-правовим регулюванням спірних правовідносин, а підготовка та подання відзивів на касаційній скарги, які зводяться до підтримки висновків судів попередніх інстанції про відмову у позові, а також розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених у судах попередніх інстанцій, не вимагали великого обсягу аналітичної та технічної роботи для цього адвоката. Судова палата також зазначає і те, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.  
36. Отже, врахувавши результати розгляду справи у Верховному Суді, надавши оцінку співмірності розміру цих витрат зі складністю справи та об`ємом наданих правових послуг відповідачу-3 у Верховному Суді, судова палата дійшла висновку про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу до 100 000,00 грн та стягнення з Прокуратури і Міністерства (з кожного) на користь відповідача-3 по 50 000,00 грн цих витрат за розгляд справи у Верховному Суді. На підставі наявних у матеріалах справи документів судова палата встановила, що витрати у відповідній сумі відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, є співмірними з наданими послугами відповідачу-3 у Верховному Суді. 
37. При цьому судова палата також звертає увагу на те, що законодавець у                          ГПК України передбачив як право особи подати заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, так і заяву, в якій особа може спростовувати їх стягнення. Водночас при поданні цих заяв особи мають діяти відповідно до вимог законодавства, дотримуючись таких основоположних засад як "добросовісність, розумність та розсудливість". Право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, реалізоване шляхом подання як відповідної заяви, так і заяви, в якій заперечується їх стягнення, є невід`ємною складовою ефективного судового захисту та не може ототожнюватися зі зловживанням процесуальними правами осіб, які їх подають. Аргументи Прокурора і відповідача-3 про зловживання правами зводяться лише до нічим не підтверджених припущень.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 244, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з Харківської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910108) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011"                                                 (код ЄДРПОУ 37574957) 50 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції. 
Стягнути з Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (нині Міністерство розвитку громад та територій України) (код ЄДРПОУ 37472062) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" (код ЄДРПОУ 37574957) 50 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції.
У решті задоволення заяви відмовити.
Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий           суддя 	                                                                    С. К. Могил	
Судді:          	Н. О. Багай	 	Г. М. Мачульський 	
 	І. С. Берднік	 	І. С. Міщенко	
 	Н.О. Волковицька 	 	Л. І. Рогач	
 	Т. Б. Дроботова 	 	О. В. Случ  (з окремою думкою)	
 	В. А. Зуєв	 	Ю. Я. Чумак	
 	Є. В. Краснов