УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

29 січня 2026 року 
м. Київ

справа №480/4684/24
адміністративне провадження № К/990/52895/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стеценка С.Г., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року (колегія у складі суддів Перцової Т.С., Жигилія С.П., Макаренко Я.М.)
у справі № 480/4684/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - ГУ ПФ України в Херсонській області, відповідач) та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУ ПФ України в Сумській області, відповідач), в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФ України в Херсонській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 01.05.2024 № 183950008087, зареєстроване 02.05.2024 за № 5607/03-16;
- зобов`язати відповідачів повторно розглянути питання призначення позивачу пенсії за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із зарахуванням до спеціального стажу всього періоду роботи з 02.12.1993 по 24.04.2024 та періоду навчання.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 позов задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ України в Херсонській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 01.05.2024 №183950008087, зареєстроване 02.05.2024 за № 5607/03-16. Зобов`язано ГУ ПФ України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.04.2024 про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із зарахуванням до спеціального стажу всього періоду роботи з 02.12.1993 по 24 квітня 2024 та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням висновків суду. Відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Надалі Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 10.11.2025, задовольнивши апеляційну скаргу одного з відповідачів, скасував зазначене рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 в частині задоволення позову про зобов`язання ГУ ПФ України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.04.2024 про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із зарахуванням до спеціального стажу всього періоду роботи з 02.12.1993 по 24 квітня 2024 та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням висновків суду та стягнення судового збору у розмірі 605,60 грн. Натомість прийняв в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково:
- зобов`язав ГУ ПФ України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.04.2024 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням висновків суду, наведених у цій постанові;
- відмовив в задоволенні іншої частини позовних вимог.
В іншій частині задоволення позову рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 по справі № 480/4684/24 - залишив без змін.

17.12.2025 від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій позивач просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.02.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2025, а натомість ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.12.2025 цю касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді -доповідача Кравчука В.М., суддів Бевзенка В.М. і Єзерова А.А.
Надалі у зв`язку із настанням обставин, які унеможливили участь суддів Бевзенка В.М. і Єзерова А.А. (перебування у відпустках) у розгляді справи № 480/4684/24, розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 29.12.2025 було призначено повторний автоматизований розподіл справи. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.12.2025 цю справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Кравчук В.М. - головуючий суддя, судді: Коваленко Н.В., Стеценко С.Г.
Верховний Суд ухвалою від 31.12.2025 залишив касаційну скаргу без руху відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України, надавши при цьому скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги, в тому числі шляхом подання уточненої редакції касаційної скарги із наведеним у ній обгрунтуванням щодо наявності обставин, з якими пп. «в» п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України пов`язує виникнення підстав для розгляду в порядку касаційного провадження рішень судів, ухвалених у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.
14.01.2025 від скаржника до Суду надійшли примірники касаційної скарги в уточненій редакції.
У зв`язку перебуванням судді Коваленко Н.В. у відпустці, що унеможливлює участь у розгляді справи № 480/4684/24, розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 29.01.2026 призначено повторний автоматизований розподіл справи. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.01.2026 цю справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Кравчук В.М. - головуючий суддя, судді: Єзеров А.А., Стеценко С.Г.

Перевіркою поданої касаційної скарги (в уточненій редакції) встановлено, що підставою для касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 10.11.2025 у справі № 480/4684/24 скаржник визначив п. 4 ч. 4 ст. 328 КАС України. Крім того, посилався на пп. "а", "в" і "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
У контексті наведеного Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Частиною шостою ст. 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.
Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
При цьому згідно з положеннями ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
У цій справі оскаржується рішення територіального органу Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні особі пенсії за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Сумський окружний адміністративний суд в ухвалі від 21.06.2024 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У контексті наведеного Суд звертає увагу скаржника на те, що для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.
Вжите ж законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.
У той же час оцінка "значного суспільного інтересу" до розгляду справи та її винятковості може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має таке значення. Тому особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Проте ОСОБА_1 у касаційній скарзі не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами в інших справах у подібних правовідносинах норм матеріального чи процесуального права.
Також скаржник не наводить переконливих аргументів щодо наявності значного суспільного інтересу безпосередньо до цієї справи; не зазначає обставин, які б вирізняли цю справу з-поміж інших справ даної категорії спорів.
Загалом зміст доводів касаційної скарги зводиться до незгоди позивача із наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, тобто - до їх переоцінки, що не узгоджується із правовим визначенням заявлених скаржником підстав касаційного оскарження та у силу приписів ст. 341 КАС України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Крім того, з огляду на предмет спору, ця адміністративна справа підпадає під критерій, встановлений п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України та в силу приписів ч. 1 ст. 263 зазначеного Кодексу підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Отже, твердження скаржника про те, що остання була віднесена судом першої інстанції до категорії справ незначної складності помилково та не підлягала розгляду у спрощеному провадженні, є неприйнятними.

З огляду на це Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та не вбачає інших обставин, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст.ст. 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі № 480/4684/24.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя С.Г. Стеценко