УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

26 січня 2026 року 
м. Київ

справа №320/47026/24
адміністративне провадження №К/990/555/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Бевзенка В.М., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року (колегія у складів суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В., Василенка Я.М.)
у справі № 320/47026/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФ України в м. Києві, відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФ України в м. Києві щодо не врахування показника середньої заробітної плати відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію за віком;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача за віком із застосуванням середньої заробітної плати відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за 2020 - 2022 роки.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 позов задоволено частково. Визнано рішення ГУ ПФ України в м. Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2020-2022 роки при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у 2023 році протиправним. Зобов`язано ГУ ПФ України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2020 - 2022 роки, тобто за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, починаючи з 01.12.2023. Відмовлено в задоволенні іншої частини позовних вимог.

Надалі Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 03.12.2025, задовольнивши частково апеляційну скаргу відповідача, скасував зазначене рішення суду першої інстанції від 12.06.2025 та прийняв нове - про відмову в задоволенні позовних вимог.

05.01.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій позивач з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2025, а натомість залишити в силі рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.06.2025.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Скарга відповідає вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), підстав для залишення в касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Підставою касаційного оскарження судового рішення позивач заявив п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, мотивуючи її неправильним застосуванням судом норми ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання її правозастосування у подібних правовідносинах (а саме щодо того, чи поширюється правило абз. 3 ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV стосовно права працюючої особи з інвалідністю на застосування середньої заробітної плати (доходу), визначеної ч. 2 ст. 40 зазначеного Закону, під час призначення їй вперше пенсії за віком, якщо така особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати, набула страхового стажу більше 24 місяці, але у зв`язку зі смертю годувальника скористалась правом на призначення пенсії по втраті годувальника за Законом № 1058-IV, та в подальшому вказана особа після досягнення пенсійного віку виявила бажання отримувати пенсію за віком; чи вважається у такому випадку призначення пенсії по втраті годувальника призначенням іншого виду пенсії та який має врховуватись період часу, за який використовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, при розрахунку розміру пенсії за віком). 
Крім того, скаржник стверджує, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має для нього виняткове значення, оскільки результат розгляду такої безпосередньо впливає на розмір пенсійного забезпечення позивача.
Такі аргументи скаржника потребують перевірки в частині правильності застосування судами норм матеріального права та дотримання ними приписів процесуальних права при прийнятті оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст.ст. 328 - 335, 338, 359 КАС України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року.
2. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу № 320/47026/24.
3. Направити особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження.
4. Установити відповідачу десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя В.М. Бевзенко

Суддя С.Г. Стеценко