УХВАЛА
13 січня 2026 року
м. Київ
справа № 203/94/18, 991/2/23
провадження № 13-5зво26

Суддя Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) ОСОБА_1 перевірив заяву ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами вироку Вищого антикорупційного суду від 01 березня 2023 року, ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13 червня 2023 року та постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Касаційний кримінальний суд) від 15 серпня 2024 року щодо неї і
в с т а н о в и в:
Як убачається з наданих матеріалів, вироком Вищого антикорупційного суду від 01 березня 2023 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_2 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13 червня 2023 року вирок Вищого антикорупційного суду від 01 березня 2023 року щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями засуджена ОСОБА_2 та її захисник - ОСОБА_3 звернулися до Касаційного кримінального суду з касаційною скаргою, в якій просили скасувати судові рішення щодо ОСОБА_2 та закрити кримінальне провадження. 
Постановою Касаційного кримінального суду від 15 серпня 2024 року касаційну скаргу з доповненнями засудженої ОСОБА_2 та касаційну скаргу її захисника ОСОБА_3 залишено без задоволення, а вирок Вищого антикорупційного суду від 01 березня 2023 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13 червня 2023 року стосовно ОСОБА_2 - без зміни.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 11 грудня 2025 року в справі «Бурковський та інші проти України» (заява № 30753/24 та 5 інших заяв) констатував порушення п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з надмірною тривалістю кримінальних проваджень та відсутністю у національному законодавстві ефективного засобу юридичного захисту для звернення зі скаргою на надмірну тривалість провадження.
Посилаючись на вказане рішення ЄСПЛ, ОСОБА_2 звернулася до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) із заявою про перегляд за виключними обставинами судових рішень місцевого і апеляційного судів та постанови Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, якою зазначені судові рішення було залишено без зміни. У заяві ОСОБА_2 вказує на порушення норм кримінального процесуального законодавства, які на її думку, були допущені на досудовому розслідуванні щодо неї та при розгляді кримінального провадження в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, просить скасувати судові рішення та передати кримінальне провадження щодо неї на новий розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК України) установлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом є виключною обставиною.
Частиною 5 ст. 33 КПК України передбачено, що кримінальне провадження за виключними обставинами на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 цього Кодексу здійснюється Великою Палатою.
Статтею 462 КПК України регламентовано вимоги до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами. Згідно з п. 5 ч. 2 зазначеної статті заявниця має навести обґрунтування наявності таких обставин.
Проте в поданій заяві ОСОБА_2 не наводить обґрунтування того, що констатоване ЄСПЛ порушення свідчить про несправедливість її засудження, а також не наводить аргументів, які б підтверджували факт установлення ЄСПЛ таких порушень конвенційних прав, що ставлять під сумнів справедливість судового провадження щодо неї та вимагають процедури повторного розгляду справи, з урахуванням також присуджених як сатисфакції коштів у рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Фактично ОСОБА_2 не погоджується з судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, постановлених щодо неї та не наводить підстав, які є виключними відповідно до положень, передбачених ст. 459 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України.
Враховуючи викладене, заяву ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням їй строку для усунення допущених недоліків.
Керуючись статтями 429, 462, 464 Кримінального процесуального кодексу України, 
у х в а л и в:
Заяву  ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами вироку Вищого антикорупційного суду від 01 березня 2023 року, ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13 червня 2023 року та постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 серпня 2024 року щодо неї залишити без руху.
Встановити ОСОБА_2 строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі неусунення недоліків у вказаний строк заяву буде повернуто.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1