ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року 
м. Київ
справа № 400/15674/23
адміністративне провадження № К/990/48675/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Жука А.В, Соколова В.М.,
розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування наказів, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 (суддя Лісовська Н.В.) і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 (суддя-доповідач Бойко А.В., судді: Федусик А.Г., Шевчук О.А.), 
У С Т А Н О В И В:
I. Суть спору
1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - ГУНП в Миколаївській області, відповідач) про:
- визнання протиправним та скасування наказу №2575 від 24.11.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області»;
- визнання протиправним та скасування наказу №944о/с від 06.12.2023 «По особовому складу» щодо звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №8 Миколаївського районного управління поліції (далі - Миколаївське РУП) ГУНП в Миколаївській області;
- поновлення на службі в поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області з 06.12.2023;
- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що не згодний із висновком службового розслідування та подальшою реалізацією накладеного дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, оскільки звільнення позивача відбулося протиправно, необґрунтовано, а висновки службового розслідування не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, у зв`язку з чим оскаржувані накази підлягають скасуванню, а позивач - поновленню на службі з 12.06.2023.
2.1. Щодо фактичних обставин справи позивач зазначив, що 3-4 листопада 2023 року не вийшов на службу через необхідність звернення до лікаря в м. Одесі (за місцем свого проживання). Про намір не вийти на службу з поважних причин ОСОБА_1 повідомив свого безпосереднього керівника - начальника РУП №8 Чикаловського Є.М. , той надав свою згоду. 
2.2. А відтак, позивач вважає, що з його боку не було допущено порушень службової дисципліни, а висновки службового розслідування про безпідставний невихід позивача на службу не відповідають дійсності. Щодо звинувачення про використання пального на власні потреби позивач зауважив, що під час службового розслідування не надано доказів, що позивач заправляв власну автівку паливом, яке належало райвідділу. Окрім того, позивач наголосив, що при проведенні ревізії нестачі пального не виявлено, а тому висновки службового розслідування в цій частині є видумані.
ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
4. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 залишено без змін.
5. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем було дотримано вимоги законодавства щодо призначення, проведення та оформлення результатів службового розслідування, а також щодо застосування дисциплінарного стягнення. Наявні в матеріалах справи доповідні записки та подання уповноважених посадових осіб свідчили про достатні підстави для призначення службового розслідування, що належить до дискреційних повноважень керівника, і не потребує попереднього повідомлення поліцейського, дії якого перевіряються.
5.1. Суди встановили, що позивач, обіймаючи керівну посаду, самовільно залишив межі гарнізону Миколаївської області та був відсутній на службі 3- 4 листопада 2023 року без належного погодження з керівництвом ГУНП в Миколаївській області, попри те, що порядок залишення гарнізону був йому відомий і доведений під підпис. Подані позивачем пояснення та доводи про наявність поважних причин відсутності на службі оцінені судами як непереконливі.
5.2. Суди також зазначили, що вибір виду дисциплінарного стягнення, у тому числі звільнення зі служби, належить до дискреційних повноважень керівника та є правомірним за умови встановлення факту порушення службової дисципліни, що в даному випадку підтверджено матеріалами справи. Доводи позивача щодо неспівмірності стягнення, відсутності підстав у наказі про звільнення та необхідності оцінки інших обставин, за які його фактично не було притягнуто до відповідальності, суди визнали необґрунтованими.
III. Провадження в суді касаційної інстанції
6. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , покликавшись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просив рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 скасувати й ухвалити нове рішення, не передаючи справу на новий розгляд.
7. Ухвалою від 11.02.2025 Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
8.У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що, ухвалюючи оскаржені судові рішення, суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 13.11.2019 у справі №823/1430/17, від 13.11.2019 у справі №817/1299/16, від 08.04.2020 у справі №804/4245/17, відповідно до яких обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен ураховувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.
8.1. У контексті зазначеного позивач указав на те, що відповідач не взяв до уваги, що звільнення зі служби в поліції застосовується тільки у випадку доведеності, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, а також в крайніх випадках, коли інші заходи дисциплінарного стягнення є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату. Відповідач обмежився застосуванням крайнього і найтяжчого виду дисциплінарного стягнення, не дослідивши в повній мірі всі обставини та докази, а також особу працівника.
8.2. При визначенні міри дисциплінарного впливу відповідачем не було надано належної оцінки відповідальному ставленню позивача до службових обов`язків, відсутності дисциплінарних стягнень та позитивної характеристики. На думку позивача, в його діях відсутній дисциплінарний проступок, за який слід застосовувати найсуворіше стягнення у вигляді звільнення з посади.
8.3. Також ОСОБА_1 вказав на неврахування судами обох інстанцій позиції Верховного Суду, сформованої в постановах від 25.03.2020 у справі №802/1283/17-а, від 18.04.2019 у справі №804/1831/16, від 24.02.2020 у справі №804/2711/17, від 20.05.2021 у справі №420/2916/20, щодо застосування пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію».
9. У відзиві на касаційну скаргу представник ГУНП в Миколаївській області заперечив проти задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 та, з-поміж іншого, зазначив, що вчинення позивачем дисциплінарного проступку та наявність підстав для застосування до нього такого заходу дисциплінарного впливу, як звільнення зі служби, було підтверджено висновками службового розслідування. При цьому, з огляду на посаду позивача, його посадові обов`язки, та обставини, за яких позивачем вчинено дисциплінарний проступок, зважаючи на грубе порушення майором поліції ОСОБА_1 службової дисципліни, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли висновку, що обраний вид дисциплінарного стягнення є пропорційним і співмірним до вчиненого проступку, що свідчить про правомірність оскаржуваних наказів.
10. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд виходить із такого.
IV. Встановлені судами фактичні обставини справи
11. Відповідно до наказу №788 о/с від 21.11.2022 майор поліції ОСОБА_1 проходив службу на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.
12. До керівництва Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області 06.11.2023 надійшла доповідна записка т.в.о. начальника відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Чикаловського Є. про відсутність на робочому місці без поважних причин 03.11.2023 та 04.11.2023 заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №8 МРУП ГУНП майора поліції ОСОБА_1 . У подальшому керівництвом Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про зазначену подію доповідною запискою від 06.11.2023 було проінформовано начальника ГУНП в Миколаївській області.
13. На підставі доповідних записок т.в.о. начальника відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Є. Чикаловського (вих.№5947/58-2023 від 04.11.2023), т.в.о. начальника Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області полковника поліції В. Алямужного (вих. №23451/50-2023 від 06.11.2023) та подання заступника начальника Департаменту внутрішньої безпеки Миколаївського управління підполковника поліції О. Антінескула (вих. №5174-2023 від 06.11.2023) начальником ГУНП в Миколаївській області був виданий наказ №2387 від 06.11.2023 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» за фактом можливого порушення службової дисципліни з боку працівників відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.
14. Під час встановлення причин відсутності на робочому місці майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарною комісією з`ясовано, що згідно з графіком несення служби відповідальними від керівництва відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області на чергування 03.11.2023 повинен був заступити в якості відповідального від керівництва відділення поліції №8 майор поліції ОСОБА_1 , однак на роботу 03.11.2023 не прибув, на чергування не заступив, керівництву про причини невиходу на роботу не повідомив.
15. Наказом Національної поліції України від 11.08.2023 №578 тимчасово установлено на період дії воєнного стану для поліцейських головних управлінь, в тому числі і ГУНП в Миколаївській області шестиденний робочий тиждень, скасувавши вихідний день - суботу, однак майор поліції ОСОБА_1 без повідомлення керівництва, без поважних причин був відсутній на робочому місці 04.11.2023.
16. Для встановлення причин невиходу на робоче місце т.в.о. начальника відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції Чикаловським Є. було здійснено виїзд до помешкання, де проживає майор поліції ОСОБА_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , однак останній за вищевказаною адресою був відсутній.
17. У зв`язку із відсутністю даних, які б підтверджували наявність поважних причин відсутності на службі, працівниками відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, а саме: старшим інспектором СКЗ Миколаївського РУП капітаном поліції Обращенко О.О. , помічником чергового чергової частини підрозділу старшим сержантом поліції Ковалем В.В. , інспектором СРПП підрозділу капітаном поліції Гус О.П. та заступником начальника слідчого відділення підрозділу капітаном поліції Куратьовим А.В. , комісійно складено акти про відсутність на службі майора поліції ОСОБА_1 в робочі дні, які належним чином зареєстровано в канцелярії відділення поліції №8 Миколаївського РУП (від 03.11.2023 №5931/58-2023, від 04.11.2023 №5946/58- 2023).
18. Як вбачається з матеріалів службового розслідування, з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_1 було здійснено телефонний дзвінок останньому, який повідомив що перебуває за межами смт. Березанка. Після цього, через тривалий час ОСОБА_1 прибув до підрозділу. Відсутність на роботі ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з камер нагляду відділення поліції №8 Миколаївського РУП.
19. У ході службового розслідування дисциплінарною комісією був опитаний майор поліції ОСОБА_1 , який пояснив, що 02.11.2023 він повідомив рапортом на ім`я т.в.о. начальника відділення поліції №8 Миколаївського РУП капітана поліції Чикаловського Є.М. про те, що 03.11.2023 та 04.11.2023 йому потрібно виїхати за межі Миколаївської області до м. Одеси, за сімейними обставинами, до лікаря. Також про вказане ОСОБА_1 повідомив Чикаловському Є.М. по телефону. Як зазначив позивач, 02.11.2023 приблизно о 21:00 він залишив підрозділ та направився до м. Одеси, так як 03.11.2023 о 09:00 потрібно було бути в лікаря.
20. Також ОСОБА_1 пояснив, що вказаний рапорт було зареєстровано 03.11.2023 в канцелярії підрозділу, який залишився в канцелярії для подальшої резолюції начальника підрозділу. 
21. Як указав позивач, 03.11.2023 він увесь день перебував в м. Одеса у лікаря (дані повідомляти відмовився). До смт. Березанка не повертався. 04.11.2023 року він також перебував у м. Одеса до 15:00 та повернувся до підрозділу, коли йому зателефонували працівники УГІ ГУНП в Миколаївській області. До м. Одеса він виїжджав на особистому автомобіль «БМВ X 5», н/з НОМЕР_1 (належить дружині ОСОБА_7 ). Також у своєму поясненні зазначив, що не знав про процедуру залишення меж гарнізону Миколаївської області.
22. Із записів журналу №311 «Реєстрації вихідних документів та документів створюваних установою», розпочатого 05.07.2023, у ході службового розслідування було встановлено, що рапорт майора поліції ОСОБА_1 зареєстровано 03.11.2023 під порядковим номером 5874 та отримано останнім, про що свідчить особистий підпис у графі №14 «Підпис в одержанні документа для відправки».
23. Водночас опитана в ході службового розслідування діловод канцелярії відділення поліції №8 Миколаївського РУП Кузнецова О.К. пояснила, що майор поліції ОСОБА_1 06.11.2023, використовуючи свій вплив як керівник наказав останній зареєструвати рапорт останнього щодо виїзду за межі Миколаївської області 03.11.2023 та після реєстрації отримав рапорт особисто.
24. Крім цього, вивченням у ході службового розслідування відео спілкування з портативних камер 04.11.2023 працівників УГІ з майором поліції ОСОБА_1 встановлено, що останній особисто казав, що рапорт на дозвіл виїзду за межі гарнізону Миколаївської області керівництву ГУНП в Миколаївській області не надавав.
25. Також у ході проведення службового розслідування був опитаний т.в.о. начальника відділення поліції №8 Миколаївського РУП капітан поліції Чикаловський Є.М. , який підтвердив відсутність на службі майора поліції ОСОБА_1 03.11.2023 та 04.11.2023. Крім цього, капітан поліції Чикаловський Є.М. вказав, що позивач жодного разу не повідомляв про виїзд за межі Миколаївської області.
26. За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія надала висновок від 20.11.2023, який було затверджено начальником ГУНП в Миколаївській області 20.11.2023, відповідно до якого дисциплінарною комісією встановлено факт порушення службової дисципліни з боку майора поліції ОСОБА_1 , що виразилося в порушенні:
- вимог частини третьої статті 1, частини першої статті 3 та частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, в частині обов`язку поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України, берегти службове майно, контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень та обов`язку кожної посадової особи поліції відповідно до своїх повноважень сприяти проведенню службового розслідування;
- вимог частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині обов`язку поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
- вимог частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», у частині порушення присяги;
- вимог пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, у частині обов`язку кожної посадової особи поліції відповідно до своїх повноважень сприяти проведенню службового розслідування;
- вимог пункту 5 розділу І, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, у частині здійснення поліцейським своєї діяльності відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України "Про Національну поліцію", інших законодавчих актах України, невиконання наказів керівництва, обрання в кожному окремому випадку той захід, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків, інформування безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його перебування на службі;
- вимог наказу Національної поліції України від 08.04.2022 №242 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», в частині обов`язку поліцейського в умовах воєнного стану до його завершення (скасування) на території України працювати протягом шестиденного робочого тижня в суботу та святкові дні;
- вимог пункту 2 наказу начальника ГУНП в Миколаївській області №150 від 24.01.2023 «Про заходи, щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності поліцейськими ГУНП в Миколаївській області» щодо категоричної заборони поліцейським підпорядкованим ГУНП залишати межі Миколаївського гарнізону поліції без попереднього узгодження вказаного питання з керівництвом Головного управління;
- вимог розподілу службового часу поліцейських, визначеного наказом начальника ГУНП в Миколаївській області від 05.12.2017 №1570 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників ГУНП в Миколаївській області», що призвело до самоусунення від виконання службових обов`язків та відсутності на службі без поважних причин у робочі дні 03.11.2023, 04.11.2023 (всього два дні), з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи зазначеного працівника поліції, ступеня його вини, обставин, що обтяжують його відповідальність, керуючись підпунктом 2 пункту 1 наказу Національної поліції України №507 від 19.07.2022 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліцій», до заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності ВП №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Робочі дні 03.11.2023 та 04.11.2023 (всього два дні) майору поліції ОСОБА_1 визнано прогулами.
27. На підставі висновку службового розслідування наказом начальника ГУНП в Миколаївській області №2575 від 24.11.2023 за порушення службової дисципліни майора поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Позивача ознайомлено з указаним наказом 28.11.2023.
28. Наказом начальника ГУНП в Миколаївської області №944 о/с від 06.12.2023 «По особовому складу» заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 06.12.2023.
V. Позиція Верховного Суду
29. За приписами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
30. Відповідаючи на питання, поставлені перед судом касаційної інстанції в межах доводів і вимог касаційної скарги, Верховний Суд керується таким.
31. Предметом спору в цій справі є правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції за порушення ним службової дисципліни.
32. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закону України «Про Національну поліцію»).
33. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
34. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону України «Про Національну поліцію»).
35. Так, Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
36. За приписами частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
37. Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
38. Частиною першою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
39. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частина третя статті 13 Дисциплінарного статуту).
40. Відповідно до частин першої-другої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
41. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина десята статті 14 Дисциплінарного статуту).
42. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893), відповідно до пункту 4 розділу V якого службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
43. За приписами пунктів 1-2 розділу VІ Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
44. У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення (пункт 1 розділу VІІ Порядку №893).
45. Відповідно до вимог частини сьомої статті 19 Дисциплінарного статуту в разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
46. Повертаючись до обставин справи, що розглядається, підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції стало вчинення ним дисциплінарного проступку, який полягав у грубому порушенні службової дисципліни, а саме: прогулі 3- 4 листопада 2023 року та самовільному виїзді за межі гарнізону Миколаївської області.
47. Доводи касаційної скарги зводяться головним чином до того, що відповідач без належної оцінки всіх обставин справи, доказів та особи позивача безпідставно застосував до нього найсуворіший вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, тоді як, на думку позивача, відсутні доведені підстави для такого заходу дисциплінарного впливу.
48. У контексті вказаних доводів позивача Верховний Суд зазначає про таке.
49. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №806/647/15, від 21.01.2021 у справі №826/4681/18, від 28.10.2021 у справі №520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі №160/12290/20 та ін.). 
50. Колегія суддів, не заперечуючи наявність у відповідача дискреційних повноважень щодо вибору виду дисциплінарного стягнення, зазначає, що закріплена за суб`єктом владних повноважень можливість з-поміж декількох варіантів правомірної поведінки (рішень) обирати один (одне) на власний розсуд не надає права робити це свавільно і не означає, що судовий контроль за такими діями та рішеннями неможливий взагалі.
51. Верховний Суд зауважує, що хоч суд й обмежений в правовій оцінці та перевірці на предмет обґрунтованості актів та дій органів публічної влади під час виконання ними дискреційних повноважень, водночас повинен проконтролювати, чи не є викладені в них висновки суб`єкта владних повноважень щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими.
50. Не менш важливим аспектом оцінки обґрунтованості звільнення позивача зі служби в поліції є з`ясування співмірності цього виду дисциплінарного стягнення тим порушенням, які стали для цього підставою, що, безумовно, також підлягає судовому контролю і не становить втручання у дискрецію відповідача.
51. Вимога пропорційності передбачає, що зменшення обсягу або кваліфікуючих ознак порушень, які ставляться у провину особі, має призводити до зменшення суворості стягнення, за винятком випадку, коли буде доведено, що порушення є істотним(и) настільки, щоб бути самостійною і достатньою підставою для застосування стягнення певного виду (у цьому випадку - звільнення зі служби).
52. У цій справі, дійшовши висновку про наявність підстав для застосування до позивача такого заходу дисциплінарного впливу, як звільнення зі служби, суди попередніх інстанцій урахували сукупність обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору. Зокрема, суди встановили, що наказом ГУНП в Миколаївській області №150 від 24.01.2023 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності поліцейськими ГУНП в Миколаївській області» визначено особливий порядок виїзду за межі гарнізону Миколаївської області, зокрема поліцейським категорично забороняється залишати межі Миколаївського гарнізону поліції без попереднього узгодження вказаного питання з керівництвом ГУНП. Зазначений наказ був доведений до відома позивача, що підтверджується його особистим підписом у відомості від 22.05.2023, однак позивач, усупереч встановленим вимогам, самовільно залишив межі Миколаївського гарнізону без відповідного дозволу керівництва.
53. Крім того, суди попередніх інстанцій урахували, що відповідно до графіка несення служби відповідальними особами від керівництва відділення поліції №8 позивач 03.11.2023 був визначений відповідальною особою, однак, незважаючи на вимоги зазначеного графіка та посадових інструкцій, 02.11.2023 самовільно залишив межі Миколаївського гарнізону без дозволу керівництва ГУНП та 3-4 листопада 2023 року на службу не з`явився.
54. Оцінюючи зазначені обставини та враховуючи керівну посаду позивача, обсяг його посадових обов`язків та характер допущеного порушення в умовах воєнного стану, суди обох інстанцій дійшли висновку, що дії майора поліції ОСОБА_1 свідчать про грубе порушення службової дисципліни, а обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є пропорційним, співмірним та обґрунтованим.
55. Покликання позивача на неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 25.03.2020 у справі №802/1283/17-а, від 18.04.2019 у справі №804/1831/16, від 24.02.2020 у справі №804/2711/17 та від 20.05.2021 у справі №420/2916/20, жодним чином не впливають на правильність висновків судів обох інстанцій, оскільки висновки Верховного Суду в зазначених справах сформовані за інших фактичних обставин. Зокрема, у цих справах, на відміну від справи, що розглядається, притягнення до дисциплінарної відповідальності було зумовлене наявністю провадження у справі про адміністративне правопорушення або кримінального провадження.
56. За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій обґрунтовано визнали правомірним застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби як співмірного та пропорційного вчиненому дисциплінарному проступку. 
57. Доводи касаційної скарги не спростовують правильності встановлених судами фактичних обставин та обґрунтованості їх висновків щодо правомірності обраного виду дисциплінарного стягнення.
58. За правилами статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
59. Керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач С.А. Уханенко
Судді: А.В. Жук
В.М. Соколов