УХВАЛА

14 січня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/12128/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мамалуй О. О. - головуючий, Баранець О. М., Кролевець О. А.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025
у складі колегії суддів: Владимиренко С.В. - головуючий, Ходаківська І.П., Демидова А.М.
у справі № 910/12128/23
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Кредо-аудит"
до 1. Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві,
2. Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство фінансів України,
про стягнення 59 283,58 грн, 

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій зазначив що оскаржує постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 у справі № 910/12128/23, якою закрито апеляційне провадження. Суд враховує, що рішення у формі постанови у цій справі апеляційний господарський суд 09.12.2025 не приймав, натомість Північний апеляційний господарський суд 09.12.2025 постановив ухвалу про закриття апеляційного провадження у цій справі, яку зі змісту касаційної скарги і просить скасувати скаржник.
При перевірці матеріалів касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 у справі № 910/12128/23 слід відмовити з огляду на наступне.

Предметом касаційного оскарження у даній справі є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.11.2025 за результатами розгляду заяви позивача про зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві подати звіт про виконання рішення суду у справі №910/12128/23, на підставі статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки апеляційне провадження у цій справі було відкрите з перегляду ухвали, що не підлягала апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.11.2025 у справі № 910/12128/23, якою заяву позивача про зобов`язання відповідача 1 подати звіт про виконання рішення господарського суду міста Києва від 01.05.2025 задоволено та зобов`язано відповідача 1 подати до суду звіт про виконання такого рішення.

У оскаржуваній ухвалі суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає відповідно до частини шостої статті 345-2 ГПК України і заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 345-4 цього Кодексу, а тому суд апеляційної інстанції мав відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.11.2025 за результатами розгляду заяви позивача про зобов`язання відповідача 1 подати звіт про виконання рішення суду у справі №910/12128/23 на підставі частини першої статті 261 ГПК України.

Водночас, у цій справі апеляційний господарський суд врахував правову позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 08.01.2019 у справі № 922/1906/18, від 10.07.2019 у справі № 761/29385/17, від 13.08.2019 у справі № 5002-17/2743-2009, 20.08.2019 у справі № 910/1702/15-г, від 29.04.2020 у справі № 917/1185/18, від 26.02.2021 у справі № 29/5005/6381/2011, від 02.04.2019 у справі № 922/765/15, від 17.09.2019 у справі № 20/5007/101/11, від 05.02.2021 у справі № 42/254. Та зазначив, що хоча стаття 264 ГПК України не містить такої підстави для закриття провадження, як помилково відкрите провадження на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, однак в цьому випадку процесуально правильними є дії суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційне провадження у цій справі було відкрите з перегляду ухвали, що не підлягала апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, і в разі апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції буде діяти не як «суд встановлений законом» у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи те, що ухвала господарського суду міста Києва від 03.11.2025 про зобов`язання відповідача 1 подати звіт про виконання рішення господарського суду відповідно до частини шостої статті 345-2 ГПК України є остаточною і оскарженню не підлягає, а заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 345-4 цього Кодексу та з урахуванням приписів статті 261 та частини шостої статті 264 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про закриття апеляційного провадження, як помилково відкритого за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.11.2025 за результатами розгляду заяви позивача про зобов`язання відповідача 1 подати звіт про виконання рішення суду у справі №910/12128/23.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права під час прийняття оскаржуваної ухвали від 09.12.2025.

Разом з тим суд апеляційної інстанції не порушив право скаржника на апеляційний перегляд справи визначений пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України, оскільки скаржник не позбавлений права звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу прийняту за наслідками розгляду звіту боржника суд про прийняття або відмову у прийнятті такого звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку та включити заперечення на ухвалу про зобов`язання боржника подати звіт при оскарженні такої ухвали.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на зазначене, правильне застосування судом апеляційної інстанції норм ГПК України під час ухвалення оскаржуваного судового рішення є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Верховний Суд визнає касаційну скаргу необґрунтованою і відмовляє у відкритті касаційного провадження відповідно до частини другої статті 293 ГПК України.

Керуючись статтями 233, 234, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві у відкритті касаційного провадження на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 у справі № 910/12128/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець