УХВАЛА
13 січня 2026 року
м. Київ
справа № 545/2906/24
провадження № 61-16562ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., 
Коротуна В. М.,
розглянув касаційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2025 року, додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 26 червня 2025 рокута постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року в справі за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2024 року Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (далі - ДП «Ліси України») звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просило:
скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 5324083907:07:001:0239 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо зазначеної земельної ділянки;
витребувати на користь ДП «Ліси України» земельну ділянку з кадастровим номером 5324083907:07:001:0239, що знаходиться в межах кварталу 68 Чалівського лісництва філії «Полтавське лісове господарство ДП «Ліси України», площею 0,13 га, та належить  ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено. 
Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області 
від 26 червня 2025 року стягнуто із ДП «Ліси України» на користь  ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 30 000 грн та інші витрати, пов?язані з розглядом справи у сумі 6 000 грн.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року апеляційну скаргу ДП «Ліси України» залишено без задоволення. Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2025 року залишено без змін. Стягнуто з ДП «Ліси України» на користь ОСОБА_1 5 000 грн витрат на правничу допомогу.
30 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник ДП «Ліси України» - Гордієнко Ю. Ю. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2025 року, додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 26 червня 2025 рокута постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження в частині оскарження додаткового рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 26 червня 2025 року, з огляду на таке.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктами 1, 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження.
Відповідно до частини другої статті 17 ЦПК України не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.
Тлумачення частини другої статті 17, пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції лише після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з частиною першою статті 381 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року відмовлено у відкритті провадження ДП «Ліси України» на додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 26 червня 2025 року.
Отже, встановлено, що в апеляційному порядку додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 26 червня 2025 року посуті не переглядалось, постанова за результатами розгляду апеляційної скарги ДП «Ліси України»в частині оскарження Полтавського районного суду Полтавської області від 26 червня 2025 року судом апеляційної інстанції не ухвалювалась. 
За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи те, що додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 26 червня 2025 року не переглядалось судом апеляційної інстанції, у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити.
Щодо вимог касаційної скарги на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року.
Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. 
Частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. 
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, як подана юридичною особою, судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.
Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Предметом касаційного оскарження є вимоги немайнового характеру (скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки) та майнового характеру (витребування майна з чужого незаконного володіння з кадастровим номером 5324083907:07:001:0239, що знаходиться в межах кварталу 68 Чалівського лісництва філії «Полтавське лісове господарство ДП «Ліси України», площею 0,13 га).
Отже, заявник за подання касаційної скарги в частині немайнових вимог має сплатити судовий збір у розмірі 4 844, 80 грн (3028 х 200 %) х 0,8. 
З оскаржуваних рішень встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 березня 2021 року земельна ділянка площею 0,1300 га, кадастровий номер 5324083907:07:001:0239 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, село Клюшники, продана за 22 100 грн.
Разом з тим, ціна позову визначається на день подання позову і саме з такої ціни позову визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.
Однак, аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову в частині вимог майнового характеру, оскільки неможливо встановити вартість спірної земельної ділянки саме на день подання позовута перевірити правильність сплати заявником судового збору у розмірі, визначеному законом.
Як наслідок, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині вимог майнового характеру, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день їх подання, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки, тощо) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням ціни позову.
Заявником до касаційної скарги додано платіжну інструкцію № 18836
від 29 грудня 2025 року, яка підтверджує сплату судового збору в розмірі 
12 112 грн.
Ураховуючи викладене, заявнику у разі несплати судового збору у повному обсязі необхідно доплатити різницю не сплаченого судового збору, з урахуванням визначеного відповідно до вказаних вимог закону розміру судового збору.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області 
від 26 червня 2025 року.
Касаційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2025 року на постанову Полтавського апеляційного суду 
від 03 грудня 2025 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	М. Є. Червинська  Є. В. Коротенко В. М. Коротун