У Х В А Л А
29 січня 2026 року 
м. Київ

справа № 990SCGC/44/25
провадження № 11-380сап25

Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Губської О. А., 
суддів Банаська О. О., Білоконь О. В., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Гімона М. М., Ємця А. А., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кривенди О. В., Мазура М. В., Пількова К. М., Погрібного С. О., Стефанів Н. С., Стрелець Т. Г., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Шевцової Н. В.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву  ОСОБА_1 про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Губської Олени Анатоліївни від участі у розгляді справи № 990SCGC/44/25 за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вищої ради правосуддя від 16 вересня 2025 року № 1944/0/15-25 «Про залишення без розгляду та повернення скарги ОСОБА_1 на рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 18 червня 2025 року № 1299/2дп/15-25 про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності суддів»,
УСТАНОВИЛА:
Ухвалою від 16 вересня 2025 року № 1944/0/15-25 Вища рада правосуддя відмовила у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для оскарження рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 18 червня 2025 року № 1299/2дп/15-25 про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності суддів Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та припинення дисциплінарного провадження; залишила без розгляду та повернула ОСОБА_1 скаргу на рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 18 червня 2025 року № 1299/2дп/15-25 про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності суддів Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та припинення дисциплінарного провадження. 
ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду зі скаргою на цю ухвалу Вищої ради правосуддя. Ухвалою судді Великої Палати Верховного Суду від 4 листопада 2025 скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Скаржнику повідомлено про недоліки скарги та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для їх усунення шляхом надання документа на підтвердження сплати судового збору або зазначення (за наявності) підстави звільнення від сплати судового збору. На виконання вимог зазначеної ухвали Великої Палати Верховного Суду скаржником усунуто встановлені судом недоліки.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2025 року відкрито провадження у цій справі, а ухвалою від 21 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за участю сторін та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
26 січня 2026 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Губської О. А. від участі у розгляді справи № 990SCGC/44/25.
Посилаючись на пункт 4 частини першої статті 36 КАС України, заявник зазначає про наявність обставин, які, на його думку, викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.
Як підставу для відводу заявник вказує, що при розгляді цієї справи, на його переконання, не підлягають застосуванню положення пункту 3 частини першої статті 345 КАС України, а мають застосовуватися положення пункту 1 частини першої цієї статті, оскільки Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи скаргу на рішення Вищої ради правосуддя, фактично діє як суд першої та одночасно останньої інстанції.
Крім того, заявник зазначає, що суддя Великої Палати Верховного Суду Губська О. А., відмовивши у задоволенні його клопотання про розгляд справи № 990SCGC/44/25 за участю сторін, у повністю, на його думку, аналогічній справі № 990SCGC/26/25 ухвалила протилежне процесуальне рішення та задовольнила клопотання представника скаржника про розгляд справи за участю сторін. Також заявник посилається на те, що в інших справах за скаргами суддів та їх представників на рішення Вищої ради правосуддя судді Великої Палати Верховного Суду, як правило, задовольняють відповідні клопотання.
Окремо заявник зазначає, що тривалий досвід роботи судді Губської О. А. на посадах судді різних судів, на його думку, свідчить про можливу прихильність до суддівського корпусу. У зв`язку з цим заявник вбачає у відмові в задоволенні його клопотання та одночасному задоволенні аналогічного клопотання у справі, де скаржником є суддя, прояви різного підходу та різного застосування норм процесуального права в подібних правовідносинах.
На переконання заявника, таке різне застосування норм процесуального права на стадії підготовки справи до касаційного розгляду може свідчити про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді-доповідача Губської О. А.
Перевіривши наведені ОСОБА_1 на обґрунтування заяви про відвід судді Губської О. А. доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Частиною сьомою статті 40 КАС України визначено, що питання про відвід судді Великої Палати Верховного Суду не підлягає передачі на розгляд іншому судді та розглядається Великою Палатою Верховного Суду.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.
Частиною першою статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, згідно з частиною першою якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Частиною четвертою статті 36 КАС України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
З огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 КАС України відвід судді може бути заявлений і з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1-3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань - прямих чи непрямих з будь-чийого боку або з будь-якої причини. 
Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді - як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді».
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:
- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) слід визначати окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, тощо).
Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Як убачається зі змісту заяви про відвід, наведені у ній доводи зводяться до незгоди заявника з процесуальним рішенням судді щодо відмови у розгляді справи за участю сторін та до оцінки правильності застосування положень статті 345 КАС України. Водночас відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді або з правовою позицією суду не є підставою для відводу.
Посилання заявника на нібито прояви «сегрегації» або дискримінаційного підходу залежно від статусу скаржника не підтверджені жодними об`єктивними даними. У матеріалах справи відсутні докази того, що процесуальне рішення судді було зумовлене особою заявника або його професійним статусом. Сам факт ухвалення різних процесуальних рішень у різних справах не може свідчити про дискримінацію чи упередженість.
Доводи заявника про можливу прихильність судді Губської О. А. до суддівського корпусу з огляду на її попередню професійну діяльність є припущеннями загального характеру. Професійний досвід судді, у тому числі тривалий стаж роботи в судовій системі, не може розцінюватися як обставина, що ставить під сумнів її неупередженість або об`єктивність, і не свідчить про особисту заінтересованість у результаті розгляду цієї справи.
Посилання заявника на можливе інше застосування норм права під час ухвалення рішення по суті справи ґрунтуються на припущеннях щодо майбутнього розгляду справи та не можуть бути предметом оцінки при вирішенні питання про відвід судді.
В решті наведені в обґрунтування заяви про відвід судді доводи свідчать про фактичну незгоду позивача з процесуальними діями судді-доповідача у справі, що не може бути підставою для відводу. 
Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Губської О. А. у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості, з доводів заяви про відвід судді не вбачається.
Таким чином, наведені у заяві доводи не свідчать про наявність обставин, які об`єктивно можуть викликати сумнів у неупередженості чи об`єктивності судді Великої Палати Верховного Суду Губської О. А., а тому підстави, передбачені пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України, для задоволення заяви про відвід відсутні.
Керуючись статтями 36, 39, 40 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Губської Олени Анатоліївни від участі у розгляді справи № 990SCGC/44/25.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач О. А. Губська 
Судді:	О. О. Банасько О. В. Білоконь  О. Л. Булейко І. А. Воробйова М. М. Гімон А. А. Ємець Л. Ю. Кишакевич В. В. Король О. В. Кривенда    		М. В. Мазур  К. М. Пільков С. О. Погрібний Н. С. Стефанів Т. Г. Стрелець І. В. Ткач О. С. Ткачук В. Ю. Уркевич Н. В. Шевцова